03.06.20
22-ц/812/424/20
                                                          
МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 468/1954/15-ц 
Провадження № 22-ц/812/424/20 
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах : 
головуючого – Темнікової В.І.,
суддів – Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В., 
із секретарем судового засідання – Біляєвою В.М.,
за участю - представника відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Янчук С.В., в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з даним позовом. Позовні вимоги обґрунтовували тим, що 21.08.2007 року між АТ «УкрСиббанк» (після зміни назви організаційно-правової форми з АКІБ на АТ) та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту №11201886000, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 23470 доларів США в порядку і на умовах, визначених кредитним договором. 
30 січня 2009 року була підписана додаткова угода №1, відповідно до якої сторони домовились, що для ідентифікації кредитного договору застосовується як номер договору 11201886000, так і реєстраційний номер договору в системі обліку банка № НОМЕР_1 . А з дати підписання додаткової угоди позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів в розмірі 389,76 дол. США.
31 березня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 3, якою було обумовлено перенесення строків сплати процентів за січень – лютий 2009 року до лютого та березня 2011 року відповідно. 
В забезпечення належного виконання умов договору позичальник ОСОБА_5 передав в заставу банку автомобіль CHEVROLET EPICA LA69L, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 . 
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_5 помер, про що позивачу стало відомо в березні 2011 року. В липні 2011 року банк звернувся до Баштанської державної нотаріальної контори з претензією. 
На неодноразові запити нотаріальна контора не надавала позивачу відомості про коло спадкоємців померлого боржника для подальшого стягнення кредитної заборгованості по кредиту померлого позичальника з його спадкоємців.
Тільки 16 грудня 2015 року представнику АТ «УкрСиббанк» були надані копії документів спадкової справи №50701399 та стало можливим визначити коло спадкоємців, які за законом відповідають по боргам померлого позичальника. 
Станом на 21.12.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 5512,44 доларів США, з яких 5512,44 дол. США – заборгованість за тілом кредиту. 
Враховуючи викладене, ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути з відповідачів, як спадкоємців боржника, вказану заборгованість. 
Ухвалою від 21.02.2018 року ТОВ "Українська факторингова компанія" залучено до участі у справі як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на підставі договору факторингу № 46 від 17.11.2016 року.
15 травня 2018 року від ТОВ "Українська факторингова компанія" надійшла заява про уточнення позовних вимог, якою останній просив стягнути з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11201886000 від 21.08.2007 року в розмірі 5512,44 доларів США, але в межах вартості майна отриманого в спадщину після смерті позичальника та посилався на наявність у ОСОБА_5 автомобілю, який передався ним у заставу банку.
Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року в задоволенні позову ТОВ "Українська факторингова компанія" до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду, позивач - ТОВ «Українська факторингова компанія» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що з документів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що померлому позичальнику на праві власності належало у тому числі майно - автомобіль марки CHEVROLET EPICA LA69L, 2007 року випуску, доказів зворотного відповідачами до суду не надано, а отже спадкоємці – відповідачі у справі, які звернулись до нотаріальної контори із заявами, прийняли спадщину, в тому числі і на вказаний автомобіль. Зазначення судом першої інстанції у судовому рішенні про те, що позивачем не надано доказів того, що вищевказаний автомобіль не припинив своє існування в цивільно-правовому обороті на теперішній час, є безпідставним та не доречним, оскільки така інформація у позивача відсутня і не повинна існувати. 
Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просили рішення суду скасувати, та ухвалити нове про задоволення вимог ТОВ «Української факторингової компанії».
В попередньому судовому засіданні законний представник відповідачки ОСОБА_6 В ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_2 не визнали доводи апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.
Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).
Рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає.
Приймаючи рішення по справі, суд виходив з того, що 21.08.2007 року між АТ «УкрСиббанк» (після зміни назви організаційно-правової форми з АКІБ на АТ) та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту №11201886000, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 23470 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 11,5 % річних строком до 20.08.2014 року (т.1 а.с. 66-70).
Банк зі своєї сторони виконав свої зобов`язання за договором, надав ОСОБА_5 грошові кошти в обумовленому розмірі. Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості позичальника станом на 21.12.2015 року становить 5512,44 доларів США грн., яка складається лише з заборгованості по тілу кредиту (т.1 а.с. 37-44).
З копії свідоцтва про смерть вбачається, що позичальник ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області складно актовий запис № 165 (т.1 а.с.7).
З копій договору факторингу №46 (т.1 а.с.135-136), реєстру боржників (т.1 а.с.137-138) та акту приймання-передачі Права Вимоги від 22.11.2016 року (т.1 а.с.139) вбачається що 17.11.2016 року між ТОВ "Українська факторингова компанія" та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір факторингу №46, відповідно до умов якого, серед іншого, право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11201886000 від 21.08.2007 року перейшло до ТОВ "Українська факторингова компанія". 
З копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. після смерті ОСОБА_5 , вбачається, що відповідачі є спадкоємцями, які прийняли спадщину, заповіт в спадковій справі відсутній.
Матеріали справи свідчать про те, що позичальнику ОСОБА_5 на час укладання кредитного договору належав автомобіль CHEVROLET EPICA LA69L, державний номер НОМЕР_2 . Проте позивачем не доведено належними та допустимим доказами обставин з приводу того, що даний автомобіль не припинив своє існування в цивільно-правовому обороті (не знищено, не пошкоджено тощо) на теперішній час, та що він фактично був отриманий спадкоємцями у спадщину, а також його ринкову вартість. 
Проаналізувавши вказані обставини, та виходячи з того, що клопотань про витребування доказів з установ та організацій щодо наявності спадкового майна, яке належало ОСОБА_5 на момент смерті, позивачем не заявлено, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в зв`язку з його недоведеністю.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини. Строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. 
Згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень ст. 1282 ЦК України. 
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами 2 та 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч. 4 ст. 1282 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
- при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України.
Матеріали справи свідчать про те, що позичальник за договором про надання споживчого кредиту №11201886000 від 21.08.2007р. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В березні 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» стало відомо про смерть ОСОБА_5 
20 липня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Баштанської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, в якій зазначено, що станом на 19 липня 2011 року заборгованість за кредитним договором складає 5819,29 доларів США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 46386,14 грн., з якої заборгованість за кредитом 5512,44 доларів США ( 43940,21грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом 264,42 дол. США (2107,72 грн.), заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами 42,43 дол. США (338,21 грн.).
Зазначене свідчить, щокредитором пред`явлено вимогу до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами 2 та 3 ст. 1282 ЦК України.
З копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенко О.О. після смерті ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_7 (батько померлого) та ОСОБА_8 (мати померлого) відмовилися від прийняття спадщини на користь брата спадкодавця ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті брата після відмови його батьків від прийняття спадщини на його користь. ОСОБА_9 також звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини як законний представник ОСОБА_1 , яка є дочкою спадкодавця ( а. с.209-215 т.1), Тобто відповідачі є спадкоємцями, які прийняли спадщину, заповіт в спадковій справі відсутній.
Перевіряючи дійсний розмір вимог кредитора, а саме розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини, апеляційний суд виходить з наступного.
Як зазначено в претензії кредитора від 20 липня 2011 року, з якою ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Баштанської державної нотаріальної контори, заборгованість за кредитним договором станом на 19 липня 2011 року складає 5819,29 доларів США, з якої заборгованість за кредитом 5512,44 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 264,42 дол. США, заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами 42,43 дол. США.
Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11201886000 від 21.08.2007р. в розмірі 5512,44 доларів США, але в межах вартості майна, отриманого в спадщину після смерті позичальника ОСОБА_5 .
Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого до позову (а. с. 42-44 т.1) заборгованість за кредитом станом на грудень 2010 року складала 15591,66 доларів США.
Проте 24.03.2011р. тобто після смерті позичальника (10 грудня 2010 ІНФОРМАЦІЯ_2 .) було погашено 10079,22 доларів США, після чого загальний залишок заборгованості склав 5512,44 доларів США.
Саме така сума заборгованості зазначена в претензії кредитора від 20.07.2011р., яка була направлена банком до Баштанської державної нотаріальної контори.
Апеляційним судом ухвалою від 15 квітня 2020 року для перевірки достовірності розрахунку заборгованості було витребувано у ТОВ «Українська факторингова компанія» виписки по рахункам, в яких відображені операції з видачі кредитних коштів, нарахування та погашення поточних та прострочених сум кредиту та відсотків по договору про надання споживчого кредиту № 11201886000 від 21 серпня 2007 року, укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 (із первинними документами-меморіальні ордери, платіжні доручення, квитанції та ін.), в тому числі і за період після 05.12.2010р., а також новий розрахунок заборгованості за зазначеним кредитним договором станом на 05 грудня 2010 року з урахуванням всіх сплачених платежів.
На виконання даної ухвали суду позивачем була надана довідка-розрахунок заборгованості за кредитом станом на 19.11.2011р., з якої вбачається наявність заборгованості за кредитом у розмірі 5512,44 доларів США станом на 19.11.2011р.
В той же час була надана також виписка по кредитному рахунку ОСОБА_5 за період з 21.08.2007р. по 23.11.2016р., згідно якої станом на 23.11.2016р. відсутня заборгованість. 
Інших документів, а саме первинних документів-меморіальних ордерів, платіжних доручень, квитанцій, в тому числі і за період після 05.12.2010р., розрахунок заборгованості за зазначеним кредитним договором станом на 05 грудня 2010 року з урахуванням всіх сплачених платежів надано не було через їх відсутність, оскільки ПАТ «УкрСиббанк», як зазначено в письмових поясненнях представника позивача від 26.05.2020р., вони ТОВ «Українська факторингова компанія» не передавалися.
Проте, в розрахунку заборгованості станом на 21.12.2015, який був доданий до позовної заяви, в колонці «Фактична дата погашення заборгованості за наданим кредитом» 15 разів зазначено дату 29.01.2013р., а в колонці «Фактична сума погашення за наданим кредитом» також 15 разів зазначена сума 390 доларів США, що в загальній сумі становить 5 512,44 доларів США, що свідчить про погашення заборгованості за кредитом в зазначену дату. Однак це не знайшло свого відображення в колонці «Загальний залишок заборгованості», в якій продовжує вказуватися сума 5 512,44 доларів США.
Проаналізувавши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що вони не підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором, що свідчить про те, що позивачем не надано достатньої кількості безспірних доказів наявності заборгованості за кредитним договором на час звернення до суду з позовом взагалі.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який закріплений у ст. 12 ЦПК України та передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.
Позивач в уточнених позовних вимогах посилався на те, що позичальнику ОСОБА_5 на час укладання кредитного договору, належав автомобіль CHEVROLET EPICA LA69L, державний номер НОМЕР_2 , який успадкували відповідачі, так як прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 .
Як убачається з відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області автомобіль CHEVROLET EPICA LA69L, державний номер НОМЕР_2 , з моменту першої реєстрації 21 серпня 2007р. по теперішній час зареєстрований за ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 132 т.2).
Однак, як убачається з постанови про порушення кримінальної справи від 06.12.2010р ( а. с. 153 т.2) 05.12.2010р. приблизно о 10-40 год. на 284 км+600м автодороги Н-11 «Дніпропетровськ-Миколаїв» сталася ДТП за участю автомобіля CHEVROLET EPICA LA69L, державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля ВАЗ-211440, державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 В результаті зіткнення водії ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , а також пасажир автомобіля ВАЗ-211440, від отриманих тілесних пошкоджень загинули на місці події.
З протоколу огляду місця події від 05.12.2010р. ( а. с. 154-162 т.2) вбачається, що в автомобіля CHEVROLET EPICA LA69L, державний номер НОМЕР_2 , виявлено наступні пошкодження: повна деформація кузова, основні пошкодження переважно в передній частині автомобіля.
Із постанови про закриття кримінальної справи від 19 січня 2010р. вбачається, що ДТП сталася з вини ОСОБА_5 , який порушив вимоги п.1.3,1.5,2.3б,2.9а,10.1,11.2,11.3 Правил дорожнього руху України, але у зв`язку зі смертю особи, винної в скоєнні даного злочину, кримінальна справа була закрита.
Із загально доступної інформації, яка була оприлюднена на сайтах інтернетвидань, в тому числі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 ), та пояснень законного представника відповідачки ОСОБА_1 вбачається, що автомобіль CHEVROLET EPICA LA69L, в результаті ДТП через лобове зіткнення фактично був повністю знищений.
Позивачем даний факт належними та допустимими доказами не спростовано. 
Інформації про наявність іншого майна, яке входить до спадкової маси, матеріали спадкової справи не містять, а законний представник відповідачки ОСОБА_1 заперечує його наявність. Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився та своїх пояснень з цього приводу не надав.
За такого висновок суду про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог є правильним.
Колегія суддів погоджується з тим, що посилання суду першої інстанції на те, що саме позивач повинен був доводити, що автомобіль CHEVROLET EPICA LA69L, державний номер НОМЕР_2 , який належав позичальнику ОСОБА_5 на час укладання кредитного договору, не припинив своє існування в цивільно-правовому обороті, що він не знищений, не пошкоджений, тощо на теперішній час, дійсно є помилковим. Проте з урахуванням інших встановлених обставин у справі, а саме не доведеності наявності заборгованості за кредитним договором, а також знищення автомобілю CHEVROLET EPICA LA69L в результаті ДТП, в якому загинув спадкодавець, та відсутності іншого майна, яке фактично одержано у спадщину, колегія суддів вважає, що зазначений висновок суду не призвів до прийняття неправильного рішення у справі, а тому підстави для його скасування відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги, крім тих, з якими погодилася колегія суддів, виходячи з конкретних обставин по справі, не є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 382 ЦПК України, судова колегія, 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» залишити без задоволення. 
Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 05 червня 2020 року