П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4661/19	

Категорія:108010000          Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.
          Час і місце ухвалення: 15:29, м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 03.10.19 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                      – Ступакової І.Г.
при секретарі – Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року у справі за позовом Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба Міністерства Оборони України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2019 року Харківський національний університет повітряних сил ім. Івана Кожедуба Міністерства Оборони України (далі ХНУПС, Університет) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього на користь ХНУПС суму у розмірі 414 727, 65 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 під час навчання. 
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України та нормативно-правовими актами Міністерства оборони України та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до р. II "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України", затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення №1153/2008) Контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений з громадянином ОСОБА_1 30 серпня 2014 року. 04 липня 2018 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем був достроково розірваний та відповідач був виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 03 липня 2018 року №171.
Частиною 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"  визначено: "Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку". На розвиток ч.10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 був затверджений "Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" (далі Порядок №964), відповідно до п.3 - відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. А, відповідно до п.4 Порядку №964 - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом.
На виконання вказаного п.3 Порядку № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений "Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах".
Відповідно до п.1 (абз. 6) Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника Університету і відповідачем 30 серпня 2014 року, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання "відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу".
ОСОБА_1 ознайомлений із розрахунком витрат на утримання в університеті під час навчання, про що свідчить його особистий підпис на Загальному розрахунку №508 від 03 липня 2018 року.
На теперішній час відшкодування витрат на користь Університету гр. ОСОБА_1 не відбувається.
В той же час, п.7 Порядку №964, визначено: "…У разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку…".
З огляду на викладене, ХНУПС відповідно до вимог Порядку №964 та "Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" були розраховані та занесені наказом до книги обліку нестач університету фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу Університету, загальна сума яких склала 414 727, 65 грн., що підтверджується "Загальним розрахунком №508 від 03 липня 2018 року коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 " 
Таким чином, невідшкодування на користь ХНУПС відповідачем суми витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави. Це проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету, що у кінцевому рахунку веде до зниження боєздатності Збройних Сил України та нанесення шкоди національній економіці України. Невідшкодована на користь ХНУПС відповідачем сума витрат, пов`язаних з його утриманням в Університеті, - це не отримані державою кошти на національну оборону, що, у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо інтересам держави.
Відповідач позов не визнав, відзив у строки, встановлені в ухвалі про відкриття провадження, до суду не надходив, а відтак правова позиція по справі відповідачем письмово не висловлена. 
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року адміністративний позов ХНУПС до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі задоволений повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ХНУПС суму у розмірі 414 727, 65 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 під час навчання.
Доводи апеляційної скарги:
-          в контракті з Міністерством оборони України відсутні дані щодо закінчення його дії на навчання в ХНУПС;
-          23 лютого 2018 року ОСОБА_1 був отриманий диплом бакалавра НОМЕР_1 в якому зазначено про закінчення у 2018 році Університету та здобуття кваліфікації ступеня вищої освіти бакалавр за спеціальність "Забезпечення військ (сил)", але у зв`язку з обставинами не мав можливості на подальше навчання;
-          згідно витягу з наказу начальника ХНУПС від 18 вересня 2019 року №1767 "Про додаткове зарахування на "Курси лідерства офіцерського складу" у 2019 році до Університету ОСОБА_1 зараховано на проходження курсу фахової підготовки сержантського складу базового рівня, на посаді солдата був виключений із списків особового складу Наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 03 липня 2018 року №171, з загальним розрахунком №508 від 03 липня 2018 року був ознайомлений, проте згоди на відшкодування витрат не давав. Наказом командира В/ч НОМЕР_2 від 30 липня 2018 року №151 мене, як солдата було зараховано до списків особового складу частині на всі види забезпечення та складений контракт з Міністерством оборони України про проходження військової служб у ЗС України на посадах осіб рядового складу строком на 5 років. 
-          на даний час проходжу службу за контрактом на посаді стрільця взводу охорони В/ч НОМЕР_2 м. Одеса.
У відзиві ХНУПС на апеляційну скаргу вказується, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити його без змін.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 , проходив навчання та військову службу у ХНУПС з 30 серпня 2014 року по 04 липня 2018 року на посаді курсанта.
Відповідно до вимог Указу Президента України від 24 червня 2016 року №270/2016, спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗСУ від 10 липня 2016 року №Д-322/1/14 дек "Про проведення додаткових організаційних заходів у ЗСУ у 2016 році" Харківський університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба перейменовано у Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба з 26 липня 2016 року.
Наказом начальника ХНУПС №1201 від 23 серпня 2014 року (по стройовій частині) № 197 від 30 серпня 2014 року ОСОБА_1 зарахований курсантом 1-го курсу.
30 серпня 2018 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України 
Відповідно до п. 1 (абз. 6) контракту про проходження військової служби (навчання) у ЗСУ, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , останній взяв на себе зобов`язання "відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходив військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу".
Наказом начальника Університету №171 від 03 липня 2018 року солдата ОСОБА_1 , курсанта 4-го курсу (набору 2014 року) льотного факультету, відповідно до пп. 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року №490, відраховано від подальшого навчання за недисциплінованість та було виключено зі списків особового складу.
04 липня 2018 року чинність контракту припинено у зв`язку з відрахуванням ОСОБА_1 від подальшого навчання через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення навчання. ОСОБА_1 був виключений зі списків наказом начальника ХУПС № 171 від 03 липня 2018 року.
Відповідно до Витягу з наказу начальника Університету від 03 липня 2018 року солдата ОСОБА_1 , курсанта 4-го курсу (набору 2014 року) льотного факультету, відповідно до пп. 3.2 Інструкції, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року № 490, відраховано від подальшого навчання за не дисциплінованість та відповідно до п.36 "Положення про походження громадянина України військової служби у ЗСУ "припинено чинність дії контракту про проходження військової служби(навчання) у ЗСУ курсантами вищого військового навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 04 липня 2018 року. Направити для постановки на військовий облік до Новоайдарського РВК Луганської області.
Згідно довідки від 03 липня 2018 року для відпрацювання уточненого розрахунку розміру коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта 4 курсу льотного факультету (набору 2014) ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу за контрактом 18 жовтня 2013 року та проходив її до 29 серпня 2014 року.
Після чого зарахований курсантом 1-го курсу наказом начальника Харківського університету Повітряних Сил №1201 від 23 серпня 2014 року (по стройовій частині) № 197 від 30 серпня 2014 року. Проходив службу під час навчання курсантом у ВНЗ з 30 серпня 2014 року по 04 липня 2018 року. Строк, який зараховується до строку строкової служби, з розрахунку 2 міс військової служби під час навчання у ВНЗ за 1 місяць строкової служби, складає 1 рік 6 місяців. Період навчання у вищому військовому навчальному закладі, який зараховується до строку строкової військової служби, рахувати з 30 серпня 2014 року по 02 березня 2016 року. Період навчання у вищому військовому навчальному закладі, який не входить до строку строкової військової служби, рахувати з 03 березня 2016 року по 04 липня 2018 року.
15 червня 2019 року відповідачем написано рапорт про дострокове припинення дії контракту через відмову від проходження військової служби на посаді офіцерського складу.
03 грудня 2018 року Університетом поданий цивільний позов до Новоайдарського районного суду Луганської області про стягнення з ОСОБА_1 коштів на утримання під час навчання. 
Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 квітня 2019 року, позовні вимоги Університету задоволені повністю та стягнуто з ОСОБА_1 суму у розмірі 414 727 грн. 65 коп. 
Постановою Луганського апеляційного суду від 11 червня 2019 року рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 11 квітня 2019 року було скасовано, провадження у справі закрито. Підставою закриття провадження у справі стала п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України - непідсудність розгляду справи в порядку цивільного судочинства. 
Вказана позиція суду базується на правовій позиції Великої Палати Верховного суду, яка висловлена в постанові від 21 грудня 2018 року у справі № 804/285/16.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язань, взятих на себе за контрактом, у зв`язку з чим, з нього необхідно стягнути на користь ХНУПС 414 727, 65 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.
Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив навчання та військову службу у ХНУПС з 30 серпня 2014 року по 04 липня 2018 року на посаді курсанта.
Наказом начальника ХНУПС №1201 від 23 серпня 2014 року (по стройовій частині) №197 від 30 серпня 2014 року ОСОБА_1 зарахований курсантом 1-го курсу Університету.
30 серпня 2014 року між Міністерством оборони України та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.
Відповідно до п.1 (абз.6) контракту, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходив військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Відповідно до Витягу з наказу начальника Університету від 03 липня 2018 року солдата ОСОБА_1 , курсанта 4-го курсу (набору 2014 року) льотного факультету відповідно до п.36 "Положення про походження громадянина України військової служби у ЗС України "припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у ЗС України курсантами вищого військового навчального закладу достроково,у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 04липня 2018 року. Направити для постановки на військовий облік до Новоайдарського РВК Луганської області.
Відповідно до ч.6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закон України №2232-XII), до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з ч.10 ст. 25 Закону України №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Згідно зі ч.5 ст. 25 Закону України №2232-XII, з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абз.4 ч.2 ст. 23 цього Закону.
Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12 липня 2006 року (далі Порядок №964) визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" ч.6 ст. 26 Закону України №2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (п. 1).
Відповідно до п.2 Порядку №964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.
Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (п. 3).
Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.1 (абз.6) контракту (а.с. 9), солдат ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання "відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходив військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу".
Таким чином, відповідно до норм діючого законодавства, зокрема п. 2 Порядку №964, та умов контракту солдата ОСОБА_1 (а.с.9), витрати, пов`язані з утриманням курсанта у ХНУПС можуть бути відшкодовані лише Міністерству оборони України, а не на користь вищого навчального закладу, що помилково не було встановлено судом першої інстанції.
Позивач, за визначенням термінів, наведених у п.8 ч.1 ст. 4 КАС України, - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.
Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (ч.4 ст. 5 КАС України).
Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що в розумінні положень ч.4 ст. 5 КАС України та п.2 Порядку №964, ХНУПС не є належним позивачем у цій справі.
Крім того, ХНУПС не навів жодних правових підстав для його звернення до суду із даним позовом.
Разом з тим, у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо заміни неналежної сторони ХНУПС на належну Міністерство оборони України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Пунктом 4 ч.1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі (п. 4 ч.3 ст. 317 КАС України).
За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволені вимог ХНУПС, оскільки такі вимоги заявлені неналежним позивачем.
З урахуванням наведеного, судова колегія не вбачає підстав для надання правової оцінки іншим доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 .
При цьому, судова колегія враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; п.89), "Проніна проти України" (№63566/00; п.23) та "Серявін та інші проти України" (№4909/04; п.58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A.303-A; п. 29).
Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи та порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, судова колегія, керуючись п.п.1, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ХНУПС у задоволенні позовної вимоги.
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.1, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Харківському національному університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2020 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.