ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.006669 пров. № А/857/3785/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,
за участю секретаря судового засідання                    Федак С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року (головуючий суддя Кухар Н.А., м. Львів, повний текст складено 17.02.2020) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МГ-Сігма» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «МГ-Сігма» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 001594001 від 23.08.2019.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення № 0015954001 від 23.08.2019. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МГ- Сігма» судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривень.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати таке і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі зазначає, що згідно із нормами п.61.1 ст.61 ПК України, передбачено, що податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політики з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункові та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно вимог п.п.62.1.3 п.62.1. ст.62 ПК України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства що до укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачені статтею 80 Кодексу.
Згідно із пунктом 80.1 статті 80 ПКУ, фактична перевірка здійснюється без попереджена платника податків (особи).
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Кодексу, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.
Пунктом 81.1 статті 81 Кодексу передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.
Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконними виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Відповідно до п.12 ст. 3 Закону №265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.
Відповідно до статті 20 Закону №265, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таки вимоги не поширюються на фізичних осіб-підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.
В поданому відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «МГ-Сігма» просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що працівниками Головного управління ДФС у Львівській області на підставі направлень на перевірку від 30.07.2019 № 1575, проведена фактична перевірка АЗС, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 область АДРЕСА_2 Миколаївський АДРЕСА_3 , с. Дроговиж, вул. Лугова 33 та належить суб`єкту господарювання – ТзОВ «МГ – Сігма». За наслідками перевірки складено Акт від 02.08.2019 № 13/589/40.01/22361939 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального. Контролюючим органом встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «МГ – Сігма» пункту 12  статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». На підставі зазначеного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.08.2019 № 0015954001, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГ – Сігма» за порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 25 000, 00 грн.
ТзОВ «МГ – Сігма» подано до Державної податкової служби України (ДПС) скаргу на податкові повідомлення – рішення від 23.08.2019 № 0015954001, 0015944001 ГУ ДФС у Львівській області, рішенням ДПС України № 9322/6/99-00-01-05-05 від 13.11.2019 про результати розгляду скарги, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від  23.08.2019 № 0015954001, 0015944001, залишено без змін, а скарги без задоволення.
Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно врахував, що згідно ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані зокрема: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
Відповідно до ст. 20 цього Закону до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.
В акті перевірки зазначено: «Згідно представленого до перевірки директором ТзОВ «МГ – Сігма» договору оренди резервуара (АЗС контейнерного типу) № 4/9 від 01.07.2019 встановлено, що даний резервуар переданий в оренду ФОП ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ). Однак, до перевірки не представлено, акт прийому – передачі резервуара, який передбачений п.п.5.3 п.5 договору, що у свою чергу унеможливлює підтвердження передачі майна орендарю.».
Згідно договору № 4/9 оренди резервуара для пального (АЗС контейнерного типу) від 01.07.2019 між ТзОВ «МГ – Сігма» та ФОП ОСОБА_1 , укладено договір щодо оренди резервуара, що орендується та має загальний об`єм -15 м.куб. , за адресою: АДРЕСА_1 . Між сторонами (орендар) – ОСОБА_2 Кореновський та (орендодавець) М.М. Савків (орендодавець) також було підписано акт прийому – передачі резервуара для пального до договору №04/19 оренда резервуара для пального від 01.07.2019.  
Ведення ФОП ОСОБА_1 , господарської діяльності пов`язаної з реалізацією пального підтверджується видатковою та товарно – транспортною накладними, які містяться в матеріалах справи.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про підставність позовних вимог, оскільки на момент проведення перевірки позивач не здійснював господарську діяльність пов`язану з реалізацією пального, а тому вірно вважав, що зроблені відповідачем в Акті перевірки висновки є необґрунтованими та недоведеними, і прийняте відповідачем, на підставі встановленого Акту порушень, рішення є протиправними та підлягає скасуванню.
Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.  
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року по справі № 1.380.2019.006669 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 Т.І. Шинкар
                                                                                          Н.М. Судова-Хомюк
повний текст складено 22.06.2020