ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/9760/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року 
у справі №160/9760/19 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Дніпровської митниці Держмитслужби,  Дніпропетровської митниці ДФС     
про визнання наказу про поновлення на посаді неправомірними та стягнення середнього заробітку,- 

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до   Дніпровської митниці Держмитслужби,  Дніпропетровської митниці ДФС   в якому просив:  
- визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Дніпропетровської митниці ДФС від 25.03.2019 року № 175-0 «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 »;
- стягнути з Дніпропетровської митниці ДФС, Дніпровської митниці Держмитслужби солідарно середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 19.10.2018 року з урахування індексації по заробітній платі та усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний наказ є протиправним, оскільки фактично відбулось не поновлення на роботі, а переведення для роботи у структурному підрозділі у м. Кривий Ріг, тобто переведення у іншу місцевість. При виданні зазначеного наказу не було отримано згоду позивача на переведення в структурний підрозділ у іншій місцевості. Крім цього позивач зазначає, що йому були виплачені кошти за час вимушеного прогулу з 21.11.2017 року по 19.10.2018 року (за 228 днів) у розмірі 126193,44 грн. Компенсація за час вимушеного прогулу за період після 19.10.2018 року виплачена не була.
Рішенням   Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 р. у справі № 160/9760/19 адміністративний позов    ОСОБА_1  до  Дніпровської митниці Держмитслужби,  Дніпропетровської митниці ДФС про визнання наказу про поновлення на посаді неправомірними та стягнення середнього заробітку - задоволено частково. 
Стягнуто з Дніпровської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника за період з 20.10.2018 року по 24.03.2019 року у сумі 58668 (п`ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 88 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Судом здійснено розрахунок та виплату заробітної плати позивачу за час вимушеного прогулу. Відповідачем неодноразово направлялись на адресу позивача листи з копією наказу про поновлення на посаді, разом з тим, конверти повертались з відміткою про закінчення терміну зберігання. Розшук позивача через органи обладміністрації та територіальні органи внутрішніх справ не дав можливості встановити його місце перебування та позбавив відповідача можливості ознайомити його належним чином з наказом про поновлення на роботі. Щодо суті спірного наказу, судом зазначено, що митний пост на якому працював позивач ліквідовано, тому   останній підлягав поновленню на відповідній посаді  в будь-якому підрозділі замість ліквідованого. Судом визнано правомірним поновлення позивача на посаді саме на митному посту «Кривий Ріг», оскільки посада, яку займав позивач до звільнення, була вільною лише на даному митному посту. Наведене обумовило відмову в задоволенні даної частини позовних вимог. Щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку, судом зазначено, що під час виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу, мало місце затримка виконання рішення суду. Разом з тим, суд дійшов висновку, що належним способом відновлення порушеного права позивача є стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в частині виплати заробітку за час вимушеного прогулу.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 р. у справі № 160/9760/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд  не врахував, що на час прийняття рішення судом про поновлення його на посаді, в м. Дніпро існували митні пости, де була вакантна посада заступник начальника митного поста, на яку мав можливість бути поновлений позивач. З огляду на  викладені  аргументи в  апеляційній скарзі, позивач просить  задовольнити його  вимоги в повному  обсязі. При цьому  заявник апеляційної скарги також зазначає, що судом першої інстанції  не вірно обраховано  суму стягнення  середнього  заробітку за  час затримки  виконання рішення суду з огляду  на помилково застосований  розмір середньоденної  заробітної  плати.
         Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
         До судового засідання не з`явились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду  від відповідача   не надходило, підстави відсутності представників   суду не повідомлені. Від  представника  позивача в справу надійшло  клопотання про  розгляд справи  без участі позивача  та його представника.
          З урахуванням наявних в справі матеріалів, з огляду  на те, що судом апеляційної інстанції явка представників  сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд апеляційної інстанції на  підставі ст. 311 КАС України здійснив   розгляд справи в порядку  письмового  провадження.   
          Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав   для задоволення апеляційної скарги, з огляду на  таке:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи   20.11.2017 року Дніпропетровською митницею ДФС  видано наказ №607-о «Про звільнення», яким ОСОБА_1 , заступника начальника митного поста «Центральний» - начальника відділу митного оформлення №1 Дніпропетровської митниці ДФС  звільнено з 20.11.2017 року відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України - у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці скороченням чисельності та штату працівників.
Вважаючи вказаний наказ протиправним позивач звернувся із позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
         Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року у справі № 804/8257/17 визнано протиправним та скасовано наказ Дніпропетровської митниці ДФС від 20.11.2017 року №607-о «Про звільнення»; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення Дніпропетровської митниці ДФС з 21 листопада 2017 року; стягнуто з Дніпропетровської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 суму заробітної плати за час вимушеного прогулу з 21 листопада 2017 року по 19 жовтня 2018 року (за 228 днів) у розмірі 126 193,44 грн. без урахування податків та зборів.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року у справі № 804/8257/17 залишено без змін. З урахуванням того, що касаційною інстанцією  відмовлено у відкритті   касаційного провадження  на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 року в справі  № 804/8257/17,  25.03.2019 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року у справі № 804/8257/17  виконуючим обов`язки начальника Дніпропетровської митниці ДФС видано наказ  № 175-о «Про поновлення на посаді ОСОБА_1 » .
Цим наказом   скасовано наказ Дніпропетровської митниці ДФС від 20.11.2017 року №607-о «Про звільнення», поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника митного посту «Кривий Ріг» - начальника відділу митного оформлення № 1 Дніпропетровської митниці ДФС, доручено Управлінню фінансування, бухгалтерського обліку та звітності здійснити відповідні розрахунки та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу з 21.11.2017 року по 19.10.2018 року (за 228) днів у розмірі 126193,44 грн., як  встановлено  рішенням суду   від 19.10.2018 року у справі № 804/8257/17.
           Зазначені обставини  не  заперечуються  сторонами.    По матеріалам справи,   вбачається, що відповідачем  вживались  заходи  направлені  на   реалізацію  рішення  окружного  адміністративного суду  про поновлення ОСОБА_1 на посаді, однак вручити наказ було неможливо через відсутність позивача, що підтверджується відповідними актами від 17.05.2019 року, від 09.08.2019 року та від 13.08.2019 року.
         Дніпропетровською митницею ДФС направлено листи від 05.09.2019 № 201/10а/04-50-10 «Про виконання рішення суду» та від 23.09.2019 № 210/10а/04-50-10 «Про виконання рішення суду»   адвокату Россіхіній А.В., яка представляла інтереси ОСОБА_1  в суді під час розгляду справи № 804/8257/17.
           Позивач  по даній справі зазначає, що саме  27.09.2019 року  від свого представника ОСОБА_3 він дізнався про поновлення на посаді та ознайомився зі змістом оскаржуваного наказу.
Вважаючи наказ Дніпропетровської митниці ДФС від 25.03.2019 року № 175-0 «Про поновлення на посаді   ОСОБА_1 » та дії щодо невиплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 19.10.2018 року, позивач звернувся з даним позовом до суду. Судом першої інстанції частково  задоволено  адміністративний позов   ОСОБА_1  та  стягнуто  з  відповідача  період з 20.10.2018 року по 24.03.2019 року   грошові кошти  у сумі 58668  як  оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі працівника. В решті  заявлених позовних вимог, відмовлено.  При розрахунку та стягненні  середнього заробітку,  суд першої інстанції  послався   знову ж таки на рішення  суду від 19.10.2018 року по справі №  804/ 8257/17  яким  встановлено розмір  середньоденної  заробітної плати  позивача  і   ця обставина  є  доведеною і та не підлягає   доказуванню.
Переглядаючи  в межах  доводів апеляційної скарги   ОСОБА_1  рішення суду першої  інстанції  в даній справі, суд апеляційної інстанції, залишає  без змін рішення суду  першої  інстанції,  та  зазначає:
            судом рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 року у справі № 804/8257/17, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2019 року, визнано протиправним та скасовано наказ Дніпропетровської митниці ДФС від 20.11.2017 року №607-о «Про звільнення» та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника митного поста начальника відділу митного оформлення Дніпропетровської митниці ДФС з 21 листопада 2017 року.
При цьому як зазначено у вказаних судових рішеннях при розгляді справи № 804/8257/17  структурний підрозділ митний пост «Центральний», в якому до звільнення працював позивач, з усіма посадами, що складають його штатний розпис, ліквідовано. Таким чином суд дійшов висновку, що позивач підлягає поновленню, саме на посаді заступника начальника митного поста - начальник відділу митного оформлення в будь-якому підрозділі митниці замість ліквідованого.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. І враховуючи матеріали даної справи, вбачається, що відповідач усвідомлював   та  прикладав зусилля  задля  виконання рішення суду   та сповіщення позивача   про  його поновлення на  можливій посаді. 
Наказом Дніпропетровської митниці ДФС від 25.03.2019 року № 175-о «Про поновлення ОСОБА_1 »,   позивача   поновлено на посаді заступника начальника митного посту «Кривий Ріг» - начальника відділу митного оформлення № 1 Дніпропетровської митниці ДФС.
Згідно частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Чинним законодавством передбачено обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі шляхом видачі наказу про поновлення працівника на посаді., цей обов`язок виникає негайно після оголошення рішення суду.
В даному випадку відповідачем виконано судове рішення у чіткій відповідності до його резолютивної частини, а саме - поновлено позивача на посаді заступника начальника митного посту - начальника відділу митного оформлення.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, відповідно до покладених на нього Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами повноважень, може здійснювати покладені на нього обов`язки тільки у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, в порядку та у спосіб визначені законом. В даній справі, відповідач перш за все керувався обов`язком виконати судове рішення у повній відповідності до його суті та змісту - поновлюючи ОСОБА_1 на займаній ним до звільнення посаді, а по друге - поновив на посаді в тім митному посту, де була в наявності вказана посада. Дніпропетровська митниця ДФС в межах наданих законом повноважень не наділена правомочностями поновлювати чи відновлювати роботу ліквідованого митного органу задля поновлення позивача на посаді саме в тім митнім посту, з якого його було звільнено.
За таких обставин, враховуючи те, що митний пост "Центральний" ліквідовано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності та обґрунтованості дій відповідача під час поновлення ОСОБА_1 на займаній посаді. Доводи скаржника щодо того, що судове рішення не містило припису поновлювати його на посаді в будь-якій місцевості без попереднього погодження з ним, колегією суддів відхиляються, як такі, що не ґрунтуються на нормах законодавства. 
Щодо посилань скаржника на невірний обрахунок періоду затримки виконання судового рішення та відповідно помилковий розрахунок суми середнього заробітку, що підлягає відшкодуванню за час вимушеного прогулу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що судом обраховано час затримки виконання рішення суд по дату прийняття наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді 25.03.2019 року. Разом з тим, позивач вважає, що оскільки він фактично не приступив до праці в цей час, то сума відшкодування заробітку за час вимушеного прогулу повинна бути обрахована до дати фактичного виходу на роботу. 
Колегія суддів не може погодитись з позицією скаржника, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачем вживались всі можливі заходи для розшуку позивача та сповіщення останнього про поновлення його на посаді. В свою чергу, позивачем не  надано жодних пояснень щодо того, що останній виявляв хоч якусь зацікавленість в питанні поновлення його на роботі, тобто в питанні, судове вирішення якого ініційоване самим позивачем. За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованістю розрахунків та висновків суду першої інстанції під час вирішення даної справи. Доводи апеляційної інстанції не спростовують обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  24 лютого 2020 р. у справі № 160/9760/19 - залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  24 лютого 2020 р. у справі № 160/9760/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко