ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2020 року 
м. Чернівці
справа № 725/6093/19
провадження 822/310/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.
суддів Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.
секретар Чубрей І.І.
учасники справи:
позивач Чернівецька міська рада
відповідач ОСОБА_1 
апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 січня 2020 року
головуючий в суді першої інстанції суддя Стоцька Л.А.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2019 року Чернівецька міська рада звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених про стягнення безпідставно збережених коштів, орендної плати за землю.
Зазначали, що на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 21 квітня 2016 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення будівель, які знаходяться по АДРЕСА_1 .
Зазначені приміщення автомийки та кафе розміщені на земельній ділянці площею 0,0885, які знаходиться за вищевказаною адресою.
Рішенням Чернівецької міської ради від 04 вересня 2017 року №847 припинено договір оренди землі від 18 квітня 2012 року №7757, який було укладено між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_3 , у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно до ОСОБА_1 . 
У подальшому, 27 жовтня 2017 року, між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки.
Зазначають, що з 04 вересня 2017 року по 26 жовтня 2017 року ОСОБА_1  використовувалась земельна ділянка по АДРЕСА_1 , без правовстановлюючих документів.
Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин було підготовлено та направлено відповідачу листа з пропозицією оплатити безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за землю у розмірі 7464 гривень 63 коп. Зазначену суму орендної плати було розраховано на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №349 від 01 березня 2018 року.
Просять суд, стягнути із ОСОБА_1 безпідставно збережених коштів, орендної плати за землю, у розмірі 7464 гривень 63 коп. та вирішити питання про судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Першотравневого районного суду Чернівецької області від 13 січня 2020 року позов Чернівецької міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів, орендної плати за землю, задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Чернівецької міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі 7464 гривень 63 коп. 
Вирішено питання про судові витрати. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 , в період з 04 вересня 2017 року по 26 жовтня 2017 року, безпідставно збережених коштів, орендної плати за землю, в розмірі 7464 гривень 63 коп., а тому вони підлягають стягненню на користь Чернівецької міської ради.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, а також стягнути витрати на правничу допомогу.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушення норм матеріального та процесуального права.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не звернув увагу на те, що у даних правовідносин право користування земельною ділянкою вирішувалось у порядку її викупу, а не оформлення користування на умовах оренди, помилково врахував фактичні обставини вказаної справи, застосував норму статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин та дійшов до помилкового висновку про задоволення позову.
Також суд, ухвалюючи рішення у даній справі, необгрунтовано відхилив доводи відповідача про те, що в матеріалах справи відсутній витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за 2017 рік, відомості яких є обов`язковими для визначення орендної плати. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Чернівецька міська рада подала до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Посилається на те, що аргументи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними. 
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанції
21 квітня 2016 року, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 нежитлові будівлі, що розташовані по АДРЕСА_1 , загальною площею 269, 70 кв. м. (а.с.12-13).
03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецької міської ради із заявою про передачу йому у власність земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7310136600:38:002:0044, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с.20).
На підставі поданої заяви відповідача, Чернівецькою міською радою, 08 грудня 2016 року було прийнято рішення №497, яким затверджено перелік ділянок несільськогосподарського призначення щодо яких проводитиметься експертна грошова оцінка з метою продажу власникам об`єктів нерухомого майна, що розташоване на них, згідно з додатком, в тому числі і щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а.с.19).
Рішенням №847 від 04 вересня 2017 року визнано таким, що втратив чинність п.8 рішення від 29 березня 2012 року №457 в частині надання приватному підприємцю ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0885 га в оренду до 18 квітня 2017 року для обслуговування нежитлових приміщень та припинено договір оренди землі №7757 від 18 квітня 2012 року, укладений між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_3 , у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно до ОСОБА_1 
27 жовтня 2017 року між Чернівецькою міською радою та  ОСОБА_1  було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно умов якого продавець продає із земель комунальної власності, а покупець набуває у власність – купує земельну ділянку, загальною площею 0,0885 га, що розташована  по   АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. 
Ціна продажу земельної ділянки становить 326901 гривень. Кошти у розмірі 155543 гривень 80 коп. покупець сплатив до нотаріального посвідчення договору, що підтверджується квитанцією №6 від 10 жовтня 2017 року.
Відповідно до договору №7 про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки від 11 квітня 2017 року покупцем сплачено кошти у розмірі 171357 гривень 20 коп., які є частиною сплати повної вартості ціни земельної ділянки (а.с.14-16).
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з такого.
Згідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне.
По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
За нормами ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.
Відповідно до ст. ст. 24, 27 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті. Позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.
У відповідності до ст. 3 Господарського кодексу під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.
Тобто для встановлення факту користування відповідачкою земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності нею як фізичною особою - підприємцем на цій земельній ділянці, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.
Земельна ділянка по АДРЕСА_1 , на якій розташовані, належні відповідачу, приміщення кафе та автомийки, має класифікацію виду цільового призначення  код 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
Належні відповідачу нежитлові приміщення, які розташовані на даній земельній ділянці, є комерційними приміщеннями, в яких відповідач здійснює підприємницьку господарську діяльність. 
З матеріалів справи вбачається, що згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ОСОБА_1 з 26 вересня 2017 року зареєстрований як ФОП (а. с. 123-124).
Тобто, відповідач, саме як фізична особа підприємець, використовує спірну земельну ділянку, яка і має цільове призначення для обслуговування комерційних приміщень для здійснення підприємницької господарської діяльності.
Отже, правовідносини із користування земельною ділянкою виникли між ОСОБА_1 та Чернівецькою міською радою з приводу здійснення підприємницької господарської діяльності на земельній ділянці.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, оскільки існує спір між Чернівецькою міською радою та  ОСОБА_1 , саме як суб`єктом господарювання і цей спір пов`язаний зі здійсненням останнім підприємницької господарської діяльності на спірній земельній ділянці.
Такі ж правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного суду по цивільній справі № 686/19389/17 від 15 травня 2019 року, які в силу вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд має враховувати при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції порушив предметну юрисдикцію спору, помилково розглянув справу в порядку цивільного судочинства, дана цивільна справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому рішення суду підлягає скасуванню, а провадження в справі відповідно до норм п. 1 ч. 1ст. 255 і ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України  закриттю.
На виконання вимог ч. 1ст. 256 ЦПК України апеляційний суд роз`яснює Чернівецькій міській раді, що розгляд справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Чернівецької області за територіальною підсудністю і позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до апеляційного суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Керуючись ст. ст.255, 256, 374,377,382,384,389,390 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 13 січня 2020 року скасувати.
Провадження у справі за позовом Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів, орендної плати за землю, закрити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови 16 березня 2020 року.
Головуючий                                                 М.І. Кулянда 
Судді:                                                          О.О. Одинак 
                                                               Н.Ю.Половінкіна