УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/2345/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В. 
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.                
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №278/2345/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області, постановлену 06 лютого 2020 року суддею Зубчук І.В. у м. Житомирі, 

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 знести дерев`яний паркан на межі між т. Б-В та між т. А-Д (9).
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельними ділянками, а саме: земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1822080600:02:001:0858, та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,11 га, яка розташована за адресою: с. Буки, Житомирський район, Житомирська область, кадастровий номер 1822080600:02:001:0859, шляхом демонтажу встановленої огорожі між зазначеними земельними ділянками та земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1822080600:02:001:0488. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,20 грн судового збору.
27 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 на її користь судових витрат, пов`язаних з проведенням у справі судової експертизи, вартість яких вона просила стягнути у заяві про уточнення позовних вимог. 
Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнути з ОСОБА_2 на її користь 8610 грн сплачених нею судових витрат за проведення судової експертизи. 
На її думку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку що її заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат подана з пропуском п`ятнадцятиденного строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Суд також безпідставно послався на те, що нею не подано до закінчення судових дебатів заяви про надання доказів на підтвердження витрат за проведення додаткової експертизи, а квитанція про вартість цієї експертизи подана лише 06.02.2020. Такі твердження суду спростовуються наявним у матеріалах справи оригіналом квитанції про сплату коштів за експертизу (в кінці т. №1), який був наданий її представником у судовому засіданні 09.04.2019. Зазначені обставини підтверджуються журналом судового засідання від 09.04.2019, звукозаписом судового засідання, у якому її представник просив долучити до матеріалів справи оригінал квитанції про понесені нею судові витрати. 06.02.2020 нею був поданий дублікат квитанції, оскільки судом їй було повідомлено про відсутність оригіналу. Вважає, що ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання про розподіл судових витрат та безпідставно відмовив в ухваленні додаткового рішення. 
В судовому засіданні ОСОБА_2 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення. Зазначила, що спір виник у зв`язку із помилкою органів держземагентсва, у справі проведено декілька експертиз, а експертиза, за проведення якої позивачка просить стягнути судові витрати, на її думку є зайвою. 
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились. ОСОБА_3 надіслав заяву про розгляд справи без участі його та його довірителя, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутності. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. 
Як вбачається з протоколу судового засідання від 09.04.2019 (т. 2 а.с. 100-101) та звукозапису цього судового засідання, представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 просив долучити до матеріалів справи заяву про уточнення формулювання позовних вимог та оригінал квитанції №1248891А39 від 22.01.2019 про сплату позивачем коштів за проведення додаткової судової експертизи. Суд першої інстанції таке клопотання задовольнив.
Заява про уточнення формулювання позовних вимог ОСОБА_1 від 09.04.2019 містить клопотання про стягнення з відповідачки понесених судових витрат.
В матеріалах справи в кінці тому № 1 у не підшитому вигляді знаходиться оригінал квитанції №1248891А39 від 22.01.2019 про сплату ОСОБА_1 коштів в сумі 8610 грн на рахунок ТОВ «Земельний центр Житомир». 
У своєму рішенні суд посилається на висновок експерта №37-Е/19 від 25.02.2019 за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи, який виготовлений судовим експертом ТОВ «Земельний центр Житомир» на підставі ухвали суду від 13.12.2018.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не вирішив питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.
Отже, враховуючи, що представником позивача разом із заявою про уточнення формулювання позовних вимог було надано в судовому засіданні 09.04.2019 докази про понесення позивачем судових витрат, пов`язаних з проведенням додаткової судової експертизи у справі, результати якої було використано під час ухвалення судового рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення. 
Тому, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 , ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат в сумі 8610 грн, пов`язаних з проведенням у справі додаткової судової експертизи. 
Заперечення ОСОБА_2 не спростовують доводів апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року скасувати.
Ухвалити у справі додаткове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 8610 грн, пов`язані з проведенням судової експертизи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий    Судді        

Повний текст постанови складений 16 квітня 2020 року.