ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/11545/19	
(суддя Віхрова В.С., м. Дніпро) 

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі № 160/11545/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Такт» 18 листопада 2019 року звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, правонаступником якої є Дніпропетровська митниця Держмитслужби згідно з яким просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС від 21.10.2019 р. №2536/10/04-50-19-02 про відмову у поверненні ТОВ “Такт” митних платежів за заявою № 362 від 07.10.2019 р. та за заявою № 363 від 07.10.2019 р.;
- зобов`язати Дніпропетровську митницю ДФС (код ЄДРПОУ 39421732, вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038) у відповідності до п.43.5 ст. 43 Податкового кодексу України, ст. 301 Митного кодексу України підготувати висновки із зазначенням суми митних платежів у вигляді антидемпінгового мита та податку на додану вартість які сплачені та підлягають поверненню ТОВ “Такт” на підставі заяви ТОВ “Такт” № 362 від 07.10.2019 р., № 363 від 07.10.2019 р. і передати їх згідно з реєстром висновків за відповідними платежами для виконання Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним за митними деклараціями МД №UA110150/2018/217117 від 10.07.2018 р., МД №UA110150/2018/205170 від 03.03.2018 р. було помилково сплачено суми антидемпінгового мита та ПДВ, проте відповідач листом від 21.10.2019 р. № 2536/10/04-50-19-02 протиправно відмовив у поверненні митних платежів за заявами позивача №362 від 07.10.2019 р., №363 від 07.10.2019 р. посилаючись на приписи п.46.11, ст. 46, п.54.1 ст. 54, п.56.11 ст. 56 Податкового кодексу України зазначаючи про те, що митні декларації прирівнюються до податкових, а визначені у них декларантом податкові зобов`язання не підлягають оскарженню та що картки відмови у митному оформленні товару відповідачем не оформлювалися. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року, у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що позивач помилково сплатив митні платежі тому рішення відповідача щодо відмови у поверненні цих платежів є протиправним.  
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає про, що оскільки позивачем було самостійно визначено в митних деклараціях податкові зобов`язання, які було самостійно сплачено, підстави для повернення цих сум відсутні.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу позивач посилаючись на безпідставність доводів відповідача,  просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що на виконання зовнішньоекономічного контракту № 7802026 від 21.02.2017 р., додатку до нього № ПКЗС6З040561 від 31.01.2018 р., згідно з інвойсом №2228 від 23.02.2018 року АТ “ЕВРАЗ об`єднаний Західно-Сибірський металургійний комбінат” (Російська Федерація) здійснило на адресу позивача поставку товару: прутки з вугільцевої сталі без подальшого оброблення, гарячекатані, з масою часткою вуглецю 0,25% або більше, круглого поперечного перерізу, діаметром менш ніж 80 мм, не є арматурним прокатом, ГОСТ 1050-2013, ГОСТ-2590-2006 марка сталі 35, розмір кр. 40,0 мм – 28,690 т, хімічний склад: С-0,44%; Мn-0,58%; Sі-0,24%; Р-0,025%; S-0,024%; Сг-0,07% та прутки з кремнієво-марганцевої сталі, без подальшого оброблення, гарячекатані, не є арматурним прокатом, ГОСТ 2590-2006,ГОСТ 19281-2014 марка сталі 09Г2С, розмір кр. 34,0 мм - 22,670 т, хімічний склад: С-0,11%; Мn-1,66%; Sі-0,78%; Р-0,023%; S-0,022%; Ni-0,05%; М-0,03%; Си-0,09%; N-0,011%; Аs-0,004%, виробник: АТ “ЕВРАЗ Об`єднаний Західно-Сибірський металургійний комбінат”, торговельна марка “ЕВРАЗ” загальною вартістю 32 523,30 доларів США за партію товару вагою (нетто) 249 874 кг (вага брутто - 251 104 кг).
Зазначений товар заявлено до митного оформлення шляхом електронного декларування МД №UA110150/2018/205170 від 03.03.2018 р. 
Крім того, на виконання зовнішньоекономічного контракту № 7802026 від 21.02.2017 р., додатків до нього №ПКЗС6З043202 від 30.05.2018 р., №ПКЗС6З042541 від 27.04.2018 р., згідно з інвойсів №7573 від 26.06.2018 р., №7594 від 27.06.2018 р., №7655 від 28.06.2018 р. АТ “ЕВРАЗ об`єднаний Західно-Сибірський металургійний комбінат” (Російська Федерація) здійснило на адресу позивача поставку товару: прутки з вуглецевої сталі, без подальшого оброблення, гарячекатані, з масовою часткою вуглецю 0,25% або більше, круглого поперечного перерізу, діаметром менш ніж 80 мм, ГОСТ 1050-2013, ГОСТ 2590-2006, марки сталі 45, розмір кругу 40,00 мм, вміст вуглецю С-0,47 %.
Зазначений товар заявлено до митного оформлення шляхом електронного декларування МД №UA110150/2018/217117 від 10.07.2018 р. 
Після проведення митних консультацій, у зв`язку із наявністю рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД-382/2017/4411-05 “Про застосування остаточних антидемпінгових заходів щодо імпорту в Україну арматури та катанки походженням з Російської Федерації” (в редакціях станом на дату митного декларування) ТОВ “Такт” сплатило антидемпінгове мито за придбаний товар за кодом УКТЗЕД, який підпадав під дію вказаного рішення Міжвідомчої комісії (у відповідній редакції).
07.10.2019 р. позивач звернувся до відповідача з заявами за вих.№362 та №363 “Щодо повернення помилково та надмірно сплачених митних платежів”, в яких вказав, що в умовах правової невизначеності при митному декларуванні за МД №UA110150/2018/217117 від 10.07.2018 р., МД №UA110150/2018/205170 від 03.03.2018 р. мало місце помилкова сплата ТОВ “Такт” антидемпінгового мита та зайва сплата ПДВ за подібний (ідентичний) товар у розумінні ст. 1 Закону України “Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту”.
Посилаючись на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справах №804/2304/18 від 29.03.2019 р., №160/5056/19 від 08.07.2019 р., лист Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 12.03.2019 р. №4413-06/10508-07, лист ДФС від 21.08.2019 р. №27012/7/99-99-19-04-01-17, ТОВ “Такт” просило повернути на наведені ним банківські реквізити:
- за МД №UA110150/2018/217117 помилково сплачену суму антидемпінгового мита в розмірі 66526,65, грн. та зайво сплачену суму ПДВ в сумі 13305,33 грн. (прутки марки сталі 09Г2С); помилково сплачену суму антидемпінгового мита в розмірі 170539,39 грн. та зайво сплачену суму ПДВ в сумі 34107,88 грн. (прутки марки сталі 35 та марки сталі 45);
- за МД№UA110150/2018/205170 помилково сплачену суму антидемпінгового мита в сумі 12361,80 грн. та зайво сплачену суму ПДВ в сумі 2472,36 грн.
Розглянувши звернення позивача №№362, 363 від 07.10.2019 р. (вх.№№5603/10/1-15, 5604/10/1-15 від 08.10.2019 р.) Дніпропетровська митниця ДФС листом “Про розгляд звернень” від 21.10.2019 р. за №2536/10/04-50-19-02 повідомила про відсутність правових підстав для повернення митних платежів, зазначених у зверненнях (а.с. 24,25). 
Митний орган у вказаному листі зазначив, що наведеними судовими рішеннями були скасовані картки відмови у здійсненні митного оформлення товарів (акти індивідуальної дії митниці). У зв`язку із набранням чинності судовими рішеннями та на підставі звернення позивача сплачені до держбюджету кошти повернуті ТОВ “Такт”, про що підприємство інформовано листами Дніпропетровської митниці ДФС від 24.09.2019 р. №2298/10/04-50-19-02, від 09.10.2019 р. №2439/10/04-50-19-02. Митницею виконано рішення судів у цих справах. За митними деклараціями МД №UA110150/2018/217117 від 10.07.2018 р., МД №UA110150/2018/205170 від 03.03.2018 р. суми антидемпінгового мита та ПДВ самостійно заявлено декларантом, карти відмови у митному оформленні товарів не оформлювались. Митним органом здійснено лише контроль нарахування митних платежів по заявленим до митного оформлення товарам. Митні оформлення за цими митними деклараціями здійснені за заявленими декларантом відомостями, у звичайному порядку.
Таким чином, листом від 21.10.2019 р. за №2536/10/04-50-19-02 митний орган відмовив в поверненні сплаченого позивачем антидемпінгового мита за товар згідно з МД №UA110150/2018/217117 від 10.07.2018 р., МД №UA110150/2018/205170 від 03.03.2018 р.
Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору переданого на вирішення суду. 
Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач приймаючи спірне рішення не мотивував його, крім того «прийняв різні за змістом рішення з аналогічних питань».
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.
Відповідно до ч. 3 ст. 301 Митного кодексу України помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до пп. 17.1.10 п.17.1 ст. 17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Ці платежі повертаються платнику податків (декларанту) в порядку і на умовах, що встановлені у статті 301 МК, статті 43 ПК і статті 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої «Порядком повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів» затвердженого наказом Мінфіну України від 18.07.2017 р.№ 643 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 р. за № 976/30844) (далі – Порядок).
За приписами пунктів 4, 5 розділу 3 цього Порядку, після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу. 
Відповідно до приписів пункту 5 Порядку підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).
Згідно з пунктом 11 Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів відповідачем має бути підготовлена та надіслана позивачу (декларанту) письмова обґрунтована відмова тільки у випадку якщо заявником не виконано вимоги пункту 3 цього розділу, а само надано недостовірні дані та/або за наявності у нього податкового боргу (крім випадків визначення у заяві напряму перерахування коштів на погашення податкового боргу).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що розглянувши звернення позивача №№362, 363 від 07.10.2019 р. (вх.№№5603/10/1-15, 5604/10/1-15 від 08.10.2019 р.) Дніпропетровська митниця ДФС в спосіб передбачений пунктом 11 Порядку, а саме листом “Про розгляд звернень” від 21.10.2019 р. за №2536/10/04-50-19-02 повідомила позивача про відсутність правових підстав для повернення митних платежів, зазначених у цих зверненнях з посиланням на те, що за митними деклараціями МД №UA110150/2018/217117 від 10.07.2018 р., МД №UA110150/2018/205170 від 03.03.2018 р. суми антидемпінгового мита та ПДВ самостійно було заявлено декларантом, карти відмови у митному оформленні товарів не оформлювались. Митне оформлення товарів за зазначеними митними деклараціями здійснено за заявленими декларантом відомостями. Тому правові підстави для повернення митних платежів відсутні.
Враховуючи наявність зазначених посилань відповідача в цьому листі, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем «надано відповідь оформлену листом, зі змісту якого не вбачається розгляд питання по суті» та відповідач «не вказав обґрунтованих підстав відмови», тому рішення є невмотивованим не відповідає обставинам справи.
Крім того, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази по справі, а саме МД №UA110150/2018/217117 від 10.07.2018 р. та МД №UA110150/2018/205170 від 03.03.2018 р. встановив, що декларантом позивача:
в МД №UA110150/2018/217117 у графі 47(В) «Нарахування платежів»: товару з кодом УКТЗЕД 7214997900 самостійно зазначено відомості щодо сплати антидемпінгового мита у сумі 170539,39 грн (за кодом 023), товару з кодом УКТЗЕД 7228306900 самостійно зазначено відомості щодо сплати антидемпінгового мита у сумі 143481,62 грн (за кодом 023), товару з кодом УКТЗЕД 7228209100 самостійно зазначено відомості щодо сплати антидемпінгового мита у сумі 66526,65 грн (за кодом 023) всього на суму 380547,66 грн (а.с. 39-40);
в МД №UA110150/2018/205170 у графі 47(В) «Нарахування платежів» товару з кодом УКТЗЕД 7214997900 самостійно зазначено відомості щодо сплати антидемпінгового мита у сумі 12361,80 грн (за кодом 023) (а.с.28-29).   
Відповідно до ст. 278 Митного кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Згідно з п. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Згідно з п.п. 14.1.182. п 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України помилково сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.
Згідно з п.п. 14.1.115. п 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Отже, враховуючи обставини того, що позивач є платником таких грошових зобов`язань які самостійно ним було визначено для себе, а саме податкових зобов`язання із сплати суми антидемпінгового мита та ПДВ у зв`язку з ввезення товарів на митну територію України шляхом подання митному органу митних декларацій №UA110150/2018/217117 від 10.07.2018 р. та МД №UA110150/2018/205170 від 03.03.2018 р.  для митного оформлення та ці зобов`язання ним виконано шляхом сплати відповідних сум до відповідного бюджету, при цьому суми коштів, які були сплачено позивачем не перевищують суми самостійно ним визначені, підстав вважати ці суми помилково та/або надміру сплаченими сумами митних платежів не має.
Отже і підстави для їх повернення відсутні.
Доводи позивача щодо необхідності врахування при вирішенні цього спору рішень та позиції судів у інших справах № 804/2304/18 та № 160/5056/19, предметом спору в яких було застосування антидемпінгового мита щодо аналогічного товару, є безпідставними, оскільки ці рішення не мають преюдиціального значення, так як обставини справи, що розглядається є інакшими, а висновки судів в цих справах жодним чином не впливають на правову оцінку зазначених у цій справі та сплачених позивачем сум як помилково та/або надміру сплачених.
Крім того, не заслуговують на увагу доводи позивача відносно того, що помилкова сплата декларантом митних платежів є наслідком неправомірних дій чи рішень митниці, оскільки належних доказів, що підтверджують наявність такої протиправності суду не надано.
При цьому відповідач в апеляційній скарзі правильно звернув увагу на те, що відповідно до ч. 46.1 ст. 46 та п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань, в яких платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, між тим згідно з п. 56.11 ст. 56 а тому Податкового кодексу України податкове зобов`язання самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
Враховуючи зазначені обставини суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність рішення Дніпропетровської митниці ДФС від 21.10.2019 р. №2536/10/04-50-19-02 про відмову у поверненні ТОВ “Такт” суми антидемпінгового мита та ПДВ за заявою позивача № 362 від 07.10.2019 р. та № 363 від 07.10.2019 р. та відсутності підстав для його скасування. Таким чином позов задоволенню не підлягає повністю.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Зазначений обов`язок відповідач виконав.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення про відмову у задоволені позову при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови якою у задоволені позову слід відмовити повністю.
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, пунктами 3, 4 статті 317,  статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби -  задовольнити. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі №160/11545/19 – скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволені позову відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 23 квітня 2020 року.
                    Повне судове рішення складено 28 квітня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко