Номер провадження: 22-ц/813/2788/20 
Номер справи місцевого суду: 946/7472/19
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т.П.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді: Комлевої О.С.,
Суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 жовтня 2019 року про відмову у видачі судового наказу, постановлену під головуванням судді Пащенко Т.П., -
в с т а н о в и в:
У жовтні 2019 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних, та судових витрат.
Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 жовтня 2019 року відмовлено у видачі судового наказу. 
 Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія», звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» зазначає, що висновок суду про те, що до заяви про видачу судового наказу не доданий договір у письмовій формі, який відповідав би вимогам Цивільного кодексу України, які встановлені для договору, виходять за межі вимог, які повинні перевірятись судом на тій стадії та у даному виді провадження (наказне).
Відзиву до суду надано не було.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія»заборгованості за спожиту електроенергію, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних, та судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви не доданий договір про надання послуг щодо постачання електричної енергії по будинку АДРЕСА_1 .
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Згідно п.п.1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Судом встановлено, що ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних, та судових витрат.
З поданої заяви про видачу судового наказу вбачається, що ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» пред`явлено вимоги до ОСОБА_1 про стягнення грошової заборгованості за спожиту електроенергію по будинку АДРЕСА_1 .
Проте, заявник до заяви не додав договір про надання послуг щодо постачання електричної енергії по будинку АДРЕСА_1 .
Висновки суду про те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог п.3 ч.3 ст. 163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України є вірними, оскільки до поданої заяви про видачу судового наказу заявником не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про те, що до заяви про видачу судового наказу не доданий договір у письмовій формі, який відповідав би вимогам Цивільного кодексу України, які встановлені для договору, виходять за межі вимог, які повинні перевірятись судом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом було вірно зазначено, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, та суд відмовляючи у видачі судового наказу у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства за межі вимог, які були перевірені судом не вийшов, оскільки заявник у порушення вимог закону до заяви не додав договір про надання послуг щодо постачання електричної енергії по будинку  АДРЕСА_1 для розгляду заяви про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних, та судових витрат.
Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).
Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» - залишити без задоволення.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 жовтня 2019 року- залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 23 березня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра