П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_______________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3397/19	

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
Дата і місце ухвалення: 08.11.2019р., м.Одеса
Дата виготовлення повного тексту: 14.11.2019р.

                П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
        Головуючого – судді :  Бойка А.В.,
                                         суддів:  Джабурії О.В.,
                                                          Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року по справі за позовом приватного підприємства Агрофірма «Промінь» до Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору – Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ», про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:
В червні 2019 року приватне підприємство Агрофірма «Промінь» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Біляївської міської ради Біляївського району Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору – Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ», про визнання протиправними та скасування рішень від 04 квітня 2019 року №866-43/VII «Про розроблення містобудівної документації – детального плану» та №867-43/VI «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою  щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 06.12.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, а також не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення від 08.11.2019 року, шляхом:
- виключення з мотивувальної частини рішення висновки щодо: наявності  у позивача права оренди згідно договору  між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року, строком на 25 років відносно земельної ділянки площею 149,2 га; встановленої обставини, що між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області 10.07.2006 року укладено договір оренди землі строком на 25 років відносно земельної ділянки площею 149,2 га;
- включення в мотивувальну частину оскаржуваного судового рішення правових висновків щодо: відсутності у позивача права оренди згідно договору між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року, строком на 25 років відносно земельної ділянки площею 149,2 га; що договір оренди землі між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року, строком на 25 років відносно земельної ділянки площею 149,2 га є неукладеним згідно законодавства; нікчемності договору оренди  між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року; відсутності меліоративних систем на земельній ділянці, що є предметом регулювання оскаржених рішень.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що в мотивувальній частині рішення від 08.11.2019 року суд першої інстанції зробив необґрунтовані висновки, що мають преюдиційне значення та можуть нести негативні наслідки як для учасників справи, так і для інших осіб. Зокрема, судом першої інстанції визначено як встановлену обставину факт укладання договору між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року та, як наслідок, визнано позивача орендарем земельної ділянки загальною площею 149,2 га. При цьому, судом першої інстанції залишено поза увагою посилання ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» щодо неможливості укладання такого договору між позивачем та райдержадміністрацією, так як РДА не є розпорядником земель комунальної власності; докази державної реєстрації договору оренди від 10.07.2006 року відсутні; відсутнє будь-яке розпорядження (рішення) щодо передачі землі в оренду ПП Агрофірма «Промінь» та виготовлення орендарем землевпорядної документації.
Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом не враховано, що відсутність кадастрового номеру в договорі, на який посилається ПП Агрофірма «Промінь», є наслідком недотримання законодавчих умов укладання договорів оренди, зокрема, не виготовлення землевпорядної документації, що виключало можливість здійснення реєстрації такого договору. Після 2004 року договори оренди землі могли укладатися лише виключно щодо сформованих земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери.  Суд врахував твердження позивача, що він є орендарем, при цьому навіть не перевірив  приписи законодавства, які визначають момент виникнення прав орендаря, як і не перевірив наявність документів, які відповідно до закону підтверджують наявність прав у позивача, які нібито порушено прийняттям міською радою спірних рішень. 
Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що частина території, яка фактично використовується ПП Агрофірма «Промінь», вже перебуває у приватній власності інших фізичних осіб. В матеріалах справи містяться викопіювання та витяги з Державного земельного кадастру відносно 19 сформованих земельних ділянок, 17 з яких перебувають у приватній власності громадян.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 04.04.2019 року Біляївською міською радою Біляївського району Одеської області розглянуто клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» щодо розробки детального плану території, внаслідок чого прийнято рішення №866-43/VI «Про розроблення містобудівної документації - детального плану».
Згідно з вказаним рішенням Біляївська міська рада вирішила:
- виступити замовником розроблення детального плану території для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій та кладовища за адресою: м. Біляївка, вул. Отамана Головатого,б/н;
- визнати джерелом фінансування розроблення містобудівної документації за рахунок ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ»;
- укласти трьохсторонній договір щодо розроблення детального плану території;
- розроблену у встановленому законодавством порядку містобудівну документацію – детальний план розглянути на громадських слуханнях щодо врахування громадських інтересів відповідно до ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;
- після проведення громадських слухань містобудівну документацію – детальний план затвердити на сесії Біляївської міської ради.
Того ж дня, Біляївська міська рада прийняла рішення  №867-43/VI від 04.04.2019 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ», яким відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 124, п.12 ч.2 ст.134 Земельного кодексу України, міська рада надала товариству дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 40,0 га у довгострокову оренду строком на 35 років для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій за адресою: м. Біляївка, вул. Отамана Головатого, б/н. 
Не погоджуючись з правовірністю прийнятих 04.04.2019 року Біляївською міською радою рішень  №866-43/VI та №867-43/VI приватне підприємство Агрофірма «Промінь» оскаржило їх в судовому порядку.
Вимоги позову ПП Агрофірма «Промінь» обґрунтовувало тим, що вказані рішення міської ради є незаконними та такими, що порушують права позивача, як орендаря земельної ділянки, оскільки земельна ділянка, дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення якої надано ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ», знаходиться в довгостроковій оренді у підприємства на підставі діючого договору оренди землі від 10 липня 2006 року. 
Зокрема, позивач посилався на те, що 10 липня 2006 року між ПП Агрофірма «Промінь», як Орендарем, та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області, як Орендодавцем, було укладено договір оренди землі, за умовами якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в довгострокове (на 25 років), платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 149,2 га, які знаходяться за адресою: територія Біляївської міської ради (за межами населеного пункту) Одеської області. Вищезазначений договір оренди землі належним чином зареєстрований, відповідно до вимог діючого на момент укладання договору законодавства України. ПП Агрофірма «Промінь» належним чином виконує свої обов`язки по договору оренди землі, своєчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату, використовує земельні ділянки по цільовому призначенню. На сьогоднішній день претензій з боку орендодавця щодо виконання умов даного договору підприємству не поступало, орендодавець не звертався з вимогою змінити чи розірвати даний договір, він не розірваний в судовому порядку та не визнаний недійсним. Незважаючи на вищевикладене, 04 квітня 2019 року на сесії Біляївської міської ради прийнято рішення №867-43/VI, яким ТОВ ««ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 40,0 га у довгострокову оренду строком на 35 років, яка збігається з земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, на якій розміщена гідромеліоративна система і дві поливні машини «Фрегат», що належать на праві приватної власності ПП Агрофірма «Промінь». 
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПП Агрофірма «Промінь» про визнання протиправним та скасування рішення Біляївської міської ради №867-43/VІ від 04 квітня 2019 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ», з посиланням на положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України, а також з врахуванням правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.05.2018 року по справі №826/5737/16, та Верховним Судом у постановах від 13.03.2018 року по справі   №766/6141/16-а, від 03.04.2019 року по справі 509/4722/16-а, виходив з того, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування. Суд зазначив, що надання ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на раду обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність (користування, в тому числі на умовах оренди). Рада може відмовити у затвердженні проекту та наданні земельної ділянки у власність з підстав, визначених законом.
Щодо вимог позивача про скасування рішення Біляївської міської ради №866-43/VІ від 04 квітня 2019 року «Про розроблення містобудівної документації – детального плану», то суд першої інстанції, з посиланням на приписи ч.2 ст.24 Закону України від 17.02.2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності», зазначив, що зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. А відтак, за висновками суду першої інстанції, рішення Біляївської міської ради №866-43/VII від 04 квітня 2019 року жодним чином не впливає на права позивача як користувача (орендаря) земельної ділянки.
Тобто, підставою для відмови в задоволенні вимог ПП Агрофірма «Промінь» став висновок суду першої інстанції, що самі по собі рішення Біляївської міської ради №867-43/VІ та №866-43/VІ від 04 квітня 2019 року не порушують прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку, та не несуть негативні наслідки для підприємства у зв`язку з їх прийняттям.
В апеляційній скарзі ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» не заперечує правильність застосування судом першої інстанції при вирішенні спору положень Земельного кодексу України та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також висновки суду щодо відмови в задоволенні позову ПП Агрофірма «Промінь».
Підставою для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 08.11.2019 року стала незгода третьої особи з висновками суду першої інстанції про те, що ПП Агрофірма «Промінь», на підставі укладеного 10 липня 2006 року з Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області договору оренди землі, є орендарем земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 149,2 га, які знаходяться за адресою: територія Біляївської міської ради (за межами населеного пункту). Апелянт стверджує, що зроблені в мотивувальній частині оскаржуваного рішення висновки суду  першої інстанції про те, що ПП Агрофірма «Промінь» є орендарем земельної ділянки мають преюдиційне значення та можуть нести негативні наслідки як для учасників справи, так і для інших осіб. 
У зв`язку з цим, апелянт просить суд апеляційної інстанції змінити мотивувальну частину рішення від 08.11.2019 року, зазначивши про відсутність у позивача права оренди згідно договору між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року, строком на 25 років відносно земельної ділянки площею 149,2 га, так як вказаний договір є неукладеним та нікчемним. В обґрунтування таких вимог ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» посилається на те, що в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції не надано правової оцінки посиланням учасників справи на:
-          неможливість укладення 10 липня 2006 року договору оренди між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області, оскільки райдержадміністрація не є розпорядником земель комунальної власності;
-          відсутність будь-якого розпорядження (рішення) щодо передачі землі в оренду ПП Агрофірма «Промінь»,як це передбачено ст.ст. 116, 124 Земельного кодексу України;
-          відсутність доказів виготовлення позивачем землевпорядної документації;
-          докази наявності на території, яку нібито орендує ПП Агрофірма «Промінь», дев`ятнадцяти сформованих земельних ділянок, сімнадцять з яких перебуває у приватній власності фізичних осіб;
-          відсутність належних доказів реєстрації договору оренди землі  від 10 липня 2006 року;
-          наявність матеріалів перевірки Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, якими встановлено факт використання ПП Агрофірма «Промінь» землі без правовстановлюючих документів.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» виходячи з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.
За змістом Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». У цьому ж Рішенні зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суд.
Відтак, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом.
Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Предметом спору у даній справі є законність прийнятих 04 квітня 2019 року Біляївською міською радою рішень №866-43/VII «Про розроблення містобудівної документації – детального плану» та №867-43/VI «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою  щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ». Позовні вимоги заявлено особою, яка на даний час є фактичним землекористувачем земельної ділянки, дозвіл на виготовлення проекту землеустрою  щодо відведення частини якої рішенням міської ради №867-43/VI від 04.04.2019р. надано ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ».
Посилаючись в оскаржуваному рішенні на договір оренди землі від 10.07.2006р., укладений між ПП Агрофірмою «Промінь» та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області, на листи відділу Держкомзему у Біляївському районі Одеської області від 27.01.2012 року за №6-6-03/22407, від 29.01.2013 року за №6-6-10/180, від 06.02.2014 року за № 01-05-14/651, від 13.02.2015 року за №27-1502-05-870/215, від 02.02.2016 року за №253/86-16, від 14.02.2017 року за №493/86-17, звіти про зміни, які сталися у складі земель, що знаходяться в користуванні сільськогосподарських підприємств за 2008 рік, 2012 рік, 2015 рік, 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, технічний звіт ФОП ОСОБА_1 №07/19-ТЗ обстеження системи гідромеліорації ПП Агрофірми «Промінь» на основі дощувальних машин кругової дії «Фрегат» ДМУ-Бнм 463-72 на території Біляївської міської ради Одеської області, технічний звіт ФОП ОСОБА_2 з топографо-гедоезичних вишукувань щодо встановлення місця розташування елементів гідроспоруд Дністровського міжрайонного управління водного господарства на території Біляївської міської ради, а також на покази свідків суд першої інстанції не вирішував питання щодо наявності/відсутності у позивача права оренди через призму посилань ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» про нікчемність договору оренди землі від 10.07.2006р., як не досліджував питання правомірності використання ПП Агрофірмою «Промінь» (наявності законних правових підстав) земельними ділянками. 
Посилаючись на вказані матеріали справи суд першої інстанції встановив, що також не заперечується учасниками справи, що ПП Агрофірма «Промінь» фактично використовує земельні ділянки, про які йдеться в договорі оренди землі від 10.07.2006р., що свідчить про наявність у позивача охоронюваного законом інтересу, за захистом якого останній звернувся з даним позовом до суду. 
При цьому, у рішенні від 08.11.2019 року суд першої інстанції не визначив як встановлену обставину факт укладання договору між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року, тобто не встановлював преюдиційні обставини щодо підстав користування ПП Агрофірмою «Промінь» земельною ділянкою. Надання правової оцінки обставинам укладення між ПП Агрофірмою «Промінь» та Біляївською районною державною адміністрацією Одеської області договору оренди землі від 10.07.2006р., в тому числі визнання його недійсним, неукладеним тощо, виходить за межі предмету даного спору. 
Визнання договору недійсним/неукладеним належить до компетенції суду (господарського чи цивільного) за позовом заінтересованої особи. В той же час адміністративний суд, при розгляді позову ПП Агрофірма «Промінь» про визнання протиправними та скасування рішень Біляївської міської ради від 04 квітня 2019 року №866-43/VII «Про розроблення містобудівної документації – детального плану» та №867-43/VI «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою  щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ», не уповноважений на встановлення нікчемності договору оренди  між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року. Протилежне, на думку колегії суддів, є прямим порушенням принципу законності, пропорційності і дотримання справедливого балансу інтересів між учасниками спору, що є неприпустимим.
На користь такого висновку колегії суддів свідчить і те, що Верховний Суд при розгляді касаційної скарги ТОВ «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11.06.2019р. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019р. про забезпечення позову ПП Агрофірма «Промінь» у даній справі, не надавав правової оцінки обставинам укладення договору оренди землі між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року, незважаючи на те, що вимоги касаційної скарги обгрунтовано  саме незгодою третьої особи з тим, що ПП Агрофірма «Промінь» є орендарем земельної ділянки.
Більше того, положеннями статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 4 статті 242 КАС України встановлено, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом, яким, у відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» та, у зв`язку з цим, про відсутність підстав для її задоволення. 
При цьому, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки посиланням апелянта на те, що договір оренди землі між ПП Агрофірма «Промінь» та Біляївською РДА Одеської області від 10.07.2006 року є неукладеним згідно законодавства та нікчемним, як такі, що виходять за межі предмету доказування у даній справі. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЕР ЕН ЕС ЕНЕРДЖИ ДЕВЕЛОПМЕНТ» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Бойко А.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.   Кравченко К.В.