ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №819/154/17
адміністративне провадження №К/9901/16525/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу  Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року (суддя Дерех Н.В.)  та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року (колегія суддів: Костів М.В., Улицький В.З., Шавель Р.М.)   у справі №819/154/17  за позовом Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про стягнення заборгованості, -     

УСТАНОВИВ:
В січні 2017 року Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області  звернулось до суду з адміністративним позовом до Комунального   підприємства   теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.11.2016 по 25.01.2017 в сумі 8615,21 грн.
Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року,  адміністративний позов задоволено повністю.
У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати  судові рішення та направити справу на новий розгляд.   
Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій  здійснюється підприємством, на якому  відповідний пенсіонер отримав пільговий стаж. Проте  при зверненні ОСОБА_1 для надання довідки про підтвердження пільгового стажу, відповідачем було відмовлено, відтак пенсію зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 призначено протиправно. Крім того зазначає, що в судовому рішення, на підставі якого призначено пенсію ОСОБА_1 зазначено, що останній працював в КП   «Тернопільтеплокомуненерго», а не в КП «Тернопільміськтеплокомуненерго».
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Ухвалою      Вищого адміністративного суду України від 27 жовтня  2017 року відкрито касаційне провадження за  вказаною скаргою.
Справу передано до Верховного Суду.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що     касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судами  встановлено, що Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до пункту 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зобов`язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області відповідачу були надані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.11.2016 по 25.01.2017  по пенсіонеру ОСОБА_1 
Загальна сума витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"  за період з 01.11.2016 по 25.01.2017 становить 8615,21 грн. та відповідачем не сплачена, тому орган Пенсійного фонду звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що в порушення вимог законодавства відповідач, всупереч покладеному на нього обов`язку,  не сплатив зазначену в розрахунках місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. 
Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини зазначає наступне.
Відповідно до п.п."б-з"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.
Порядок пенсійного забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, визначається відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У відповідності до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», -    пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом (до набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» діяв Закон України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
До набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій було врегульовано Законом України від 26.06.1997 № 400/97-ВР "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на момент виникнення заборгованості у даній справі) для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Таким чином, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів "б" - "з" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком № 1 та списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов`язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 01.01.2004, не пов`язаний з датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.
Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженій постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року та зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція).
Пунктом 6.2. Інструкції передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з пунктами 6.4 та 6.8 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
Судами встановлено, що  сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком № 2, підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та за період з 01.11.2016 року по 25.01.2017 року складає 8615 грн. 21 коп. та пов`язана з призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 . 
Колегія суддів не приймає доводів касаційної скарги про відсутність підстав для призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 , оскільки вказане не є предметом розгляду даної справи. 
Крім того, пенсія ОСОБА_1 призначена на підставі постанови Тернопільського міськрайонного суду від 18.02.2016 у справі № 607/18768/15-а, якою зобов`язано зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на посаді газоелектрозварювальника з 19.11.1990 по 04.03.1991 і з 17.01.1992 по 23.03.1992, на посаді електрозварювальника з 10.08.1993 по 11.05.1999 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, і призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 17.11.2015.
З вказаних підстав не приймаються й доводи касаційної скарги щодо того, що  обов`язок відшкодування має бути покладено на «Тернопільтеплокомуненерго», оскільки в матеріалах справи та містяться копії наказів саме «Тернопільміськтеплокомуненерго», які підтверджують період роботи  з 10.08.1993 року по 11.05.1999 року на зазначеному підприємстві, і саме на них Тернопільський міськрайонний суд посилався в зазначеному вище судовому рішенні.
Враховуючи встановлені факти, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, а висновки судів попередніх інстанцій правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX)  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради залишити без задоволення.
Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                                 А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                   Л.Л. Мороз

                                                                                                                      А.І. Рибачук