УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 травня 2020 року
м. Київ
справа № 196/93/18
провадження № 51-702ск20
Верховний Суд колегією суддів 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, які постановлені в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017040600000500, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірова Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , 
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України (далі – КК України).
Суть питання
За вироком Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, крім житла.
Крім того, цим же вироком засуджено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України, законність і обґрунтованість судових рішень стосовно якого, в цій касаційній скарзі, не оскаржуються. 
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 18 грудня 2019 року залишив вирок місцевого суду без змін.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій захисник звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції. При цьому вказує на необхідність перекваліфікувати дії засудженого на ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання. 
Верховний Суд ухвалою від 26 лютого 2020 року залишив касаційну скаргу захисника без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) і надав семиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Залишаючи касаційну скаргу захисника  ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 26 лютого 2020 року роз`яснив захиснику, що у разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.
Ухвалу суду касаційної інстанції було невідкладно надіслано на адресу, зазначену захисником у касаційній скарзі.
Згідно відомостей, які містяться в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, копію ухвали Верховного Суду було отримано  ОСОБА_4  особисто 10 березня 2020 року.
Однак у наданий касаційним судом семиденний строк захисник недоліки касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги до суду касаційної інстанції не надіслав.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки захисник ОСОБА_4 не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                ОСОБА_3