ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/2939/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в м. Дніпро в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року (суддя Максименко Л.Я.) в адміністративній справі №280/2939/19 за позовом  Головного управління ДФС у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,- 
                                                            
                                                    ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулося до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року позов задоволено. 
Суд стягнув з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 1251,43 грн. та пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 207585,42 грн. 
Відповідачем подана апеляційна скарга просить оскаржене рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що жодної позапланової документальної перевірки, за результатами якої складено акт № 948/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 24.09.2018 року, не проводилось. Також, скаржник стверджує, що контролюючим органом пропущено тримісячний термін, встановлений ст. 122 КАС України для звернення до суду з  цим позовом.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.03.2007.
ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт № 948/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 24.09.2018.
На підставі акту перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення №0030451305 від 11.10.2018, яким платнику нараховано штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 680,00 грн.
Також, 11.10.2018 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №0030441305, яким платнику нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності за невиконання зобов`язань у розмірі 206 905,42 грн.
Податкові повідомлення-рішення були направлені за адресою місця реєстрації відповідача та отримані ним 13.10.2018.
Крім того, за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань по єдиному податку за період з 19.08.2017 по 28.12.2018 контролюючим органом нараховано відповідачу пеню у розмірі 1 251,43 грн.
У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не сплатив вказані суми заборгованості у встановлені законодавством строки, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем доведено, що на час розгляду даної справи податковий борг відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена, що підтверджується довідкою. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.  
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
П. 57.3. ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. 
Судом першої інстанції правильно зазначено, що у встановлені законом строки відповідач визначені податковими повідомленнями-рішеннями суми грошових зобов`язань не сплатив.
Також, судом першої інстанції правильно не прийнято до уваги доводи Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про неправомірність нарахування пені та штрафних санкцій, оскільки доказів оскарження податкових повідомлень-рішень №0030451305 та №0030441305 від 11.10.2018 у судовому порядку відповідачем не надано. З огляду на викладене, суми, визначені у них є узгодженими та підлягають сплаті.
Доводи Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стосовного того, що за ним безпідставно обліковується заборгованість по єдиному податку, спростовуються матеріалами справи, оскільки спірна заборгованість складається з пені за несвоєчасну сплату самостійно визначених податкових зобов`язань по єдиному податку починаючи з 19.08.2017, а рішенням №1 від 30.11.2017 ОСОБА_1 анульовано реєстрацію платника єдиного податку.
Згідно з п.п. 129.1.1, 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Відповідно до п. 129.2 ст. 129 Податкового кодексу України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.
Таким чином, вказану суму пені нараховано за несвоєчасну сплату узгоджених зобов`язань, що виникли ще у період перебування Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування. 
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. 
Оскільки вказані податкові зобов`язання у встановлені законом строки не сплачені відповідачем, вони набули статусу податкового боргу.
Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Відповідачу засобами поштового зв`язку направлена податкова вимога №107-17 від 24.02.2017, яка отримана ним 07.03.2017 (а.с. 23). 
Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Віповідно до пп. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись   ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року в адміністративній справі №280/2939/19 за позовом  Головного управління ДФС у Запорізькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
                    Постанова  у повному обсязі складена 13 травня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш