ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/357/20 Справа № 210/7321/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю  ОСОБА_1 , та його адвоката Зайка П.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду апеляційну скаргу адвоката Зайки П.К., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого, мешкаючого у  АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В: 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою  ОСОБА_1   визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 гривень 40 копійок.
ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 22 год. 17 хв. 14.12.2019 року в м. Кривий Ріг в Металургійному районі по вул. Святогеоргіївська, керував транспортним засобом саме з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Зайка П.К., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130  КУпАП відносно підзахисного закрити.
Вказану постанову вважає незаконною та необгрунтованою.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції було відхилено клопотання про виклик до суду свідків та патрульного поліцейського та про надання доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 , чим, вважає, порушив ст.ст. 7,286,215 КУпАП.
На думку апелянта, судом першої інстанції справи не з`ясовано сам факт вчинення адміністративного правопорушення, не встановлено, чи винна дана особа в його вчинені, та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, виходячи з обставин справи та тих доказів, які є в матеріалах справи, надані патрульними поліцейськими.
Вважає, що на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не надано належних доказів, а надане суду відео, оглянуте в судовому засіданні, не відображає факт керування автомобілем.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №338123 також, на його думку, не може бути належним доказом, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.
Захисник вважає, що зібрані та досліджені докази, на які посилається суд першої інстанції не є достатніми для визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, та не відображають коли і яким чином зафіксовано подію правопорушення і обставини його скоєння.
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та його адвоката Зайки П.К., які прохали задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
       У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався вказаних вимог закону в повному обсязі.
       Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є належно обґрунтованими та правильними.
       Доводи адвоката Зайки П.К. про невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказанного правопорушення спростовані:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №338123 від 14.12.2019 року, згідно якого об 22.30 годин 14.12.2019 року в м. Кривому Розі по вул. Святогеоргіївська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків;
- з рапорту поліцейського вбачається, що під час патрулювання було зупинено автомобіль Opel Astra, д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та в ході розмови з ним було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Поліцейський запропонував пройти тест на алко-тестері “Драгер” або пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, але ОСОБА_1 відмовився від цього в присутності двох свідків.
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 14.12.2019 року. 
Поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає докази належними, допустимими, достатніми, які доповнюють один одного та відповідають ст. 252 КУпАП.
Тому місцевий суд обґрунтовано взяв їх до уваги під час прийняття рішення.
Доводи апелянта, що працівник поліції порушив встановлений порядок щодо проходження огляду на стан сп`яніння, під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження.
Стосовно доводів апеляційної скарги адвоката Зайки П.К., що  ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 14.12.2019 року, є безпідставними, оскільки з переглянутого в судовому засіданні відеозапису встановлено, що працівником поліції в присутності двох свідків повідомлено, що зупинено транспортний засіб під керуванням саме водія ОСОБА_1 , у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Жодних застережень від ОСОБА_1 що він не керував транспортним засобом від нього не надходили. 
Згідно відеозапису, під час всього спілкування з співробітниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не повідомив працівникам поліції, що не він був за кермом транспортного засобу Opel Astra 14.12.2019 року, та не зазначав це в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апелянта, що вказаним автомобілем керувала його дружина є безпідставними, остільки спростовані зібраними судом доказами, які є належними, достовірними та достатніми. Доводи апелянта з цього приводу слід вважати такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за скоєне.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції,- без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року стосовно  ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130  КупАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         Коваленко В.Д.