Ухвала
 
23 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 712/12059/19
провадження № 61-7078ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси 
від 09 грудня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Еліт Фрост Транс» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час затримки,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, 
у якому просила стягнути з Приватного підприємства «Еліт Фрост Транс» на свою користь компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 8 845,10 грн та середній заробіток за весь час затримки у розмірі 27 319,76 грн.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 19 березня 
2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1  на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 березня 2020 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до Соснівського районного суду м. Черкаси.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом 
випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 
2 102  грн.
У цій справі ціна позову становить 36 164,86 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 
? 100 = 210 200 грн), а тому справа є малозначною.  
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 грудня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Еліт Фрост Транс» про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час затримки.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат