УХВАЛА

28 квітня 2020 року 
м. Київ

Справа №  44/380-б 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Пєскова В.Г. - головуючий, Банаська О.О., Погребняка В.Я.,

учасники справи:
ініціюючий кредитор - Державне підприємство "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування", 
боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житловик",
ліквідатор - арбітражний керуючий Гороховський Андрій Вікторович,
розглянувши матеріали касаційної скарги ліквідатора, арбітражного керуючого Гороховського Андрія Вікторовича за вх. №   3012
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019
у складі колегії суддів: Грека Б.М. (головуючий), Отрюха Б.В., Остапенка О.М. 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик"
до Товарної біржі "Центральна українська біржа",
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест лімітед",
про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва 
у межах справи за заявою Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик"
про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:
22.10.2012 постановою Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю "Житловик" (далі - ТОВ "Житловик") визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гороховського Андрія Вікторовича (далі - Гороховський А.В.), якого зобов`язано провести ліквідаційну процедуру та надати суду свій звіт та ліквідаційний баланс банкрута у строк до 22.10.2013.
19.08.2013 до Господарського суду міста Києва у межах справи про банкрутство ТОВ "Житловик" надійшла позовна заява останнього до Товарної біржі "Центральна українська біржа" (далі - ТБ "Центральна українська біржа") про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва. 
06.09.2013 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 44/380-б задоволено повністю позовні вимоги ТОВ "Житловик" до ТБ "Центральна українська біржа" про визнання за ТОВ "Житловик" права власності на об`єкт незавершеного будівництва - житловий комплекс з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення по проспекту Науки 66-70, Голосіївський район м. Києва, процент готовності якого складає 3,99%. Визнано за ТОВ "Житловик" право власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 3,99%: житловий комплекс з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення по проспекту Науки 66-70, Голосіївського району м. Києва.
22.12.2017 Київською аграрно-кредитною спілкою "Сенатек" було подано до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2013.
05.04.2018 ухвалою Київського апеляційного господарського суду закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2013 у справі № 44/380-б з тих підстав, що скаржник не надав доказів наявності порушення свого суб`єктивного матеріального права та наявності підстав для його правового захисту, що є порушенням статті 254 Господарського процесуального кодексу України.
03.07.2018 постановою Верховного Суду ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2018 у справі № 44/380-б скасовано, а справу за апеляційною скаргою Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" в особі керуючого санацією В`язовченка А.М. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2013 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва - житловий комплекс з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення по проспекту Науки, 66-70, у м. Києві направлено на апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду. Судом касаційної інстанції зазначено, що ті доводи, що їх наводила Київська аграрно-кредитна спілка "Сенатек" в особі керуючого санацією В`язовченка А.М. при розгляді справи в суді апеляційної інстанцій, не є очевидно необґрунтованими, що вимагало від суду апеляційної інстанції їх дослідження та відображення у судових рішеннях. Однак, цим доводам щодо вирішення судом першої інстанції прав та обов`язків скаржника, а також стосовно набуття скаржником права власності на спірне майно суд апеляційної інстанції надав поверхневу оцінку. Тому суду апеляційної інстанції дано вказівку надати відповідь скаржнику щодо його прав стосовно предмета забезпечення кредитних зобов`язань шляхом винесення постанови по суті спору.        
У зв`язку з ліквідацією Київського апеляційного господарського суду та початком роботи Північного апеляційного господарського суду за актом прийняття-передачі судової справи від 01.10.2018 справу № 44/380-б передано до Північного апеляційного господарського суду.
18.02.2019 ухвалою Північного апеляційного господарського суду, серед іншого, закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2013 у справі № 44/380-б. Ухвалу мотивовано тим, що факт визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва за боржником, майнові права на який передано в заставу кредитній спілці, не впливає на обсяг її прав та обов`язків як заставодержателя таких майнових прав. Оскільки при розгляді цієї справи не підтвердились доводи Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" про вирішення судом першої інстанції питання про її права, інтереси та обов`язки при постановленні оскаржуваної ухвали, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття апеляційного провадження у даній справі.
11.06.2019 постановою Верховного Суду касаційну скаргу Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" в особі керуючого санацією В`язовченка А.М. задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі № 44/380-б скасовано, а справу направлено до Північного апеляційного господарського суду для продовження апеляційного розгляду з тих підстав, що 
судом апеляційної інстанції було порушено принцип повноти оцінки доказів та їх відображення у судовому рішенні, яким вирішувався спір по суті.
23.12.2019 постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №   44/380-б в задоволенні апеляційної скарги ТБ "Центральна українська біржа" відмовлено, апеляційну скаргу Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2013 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у позові ТОВ "Житловик" про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва   - житловий комплекс з підземними паркінгами і об`єктами соціально-побутового та офісного призначення по проспекту Науки 66-70, Голосіївський район м. Києва, процент готовності якого складає 3,99% до ТБ "Центральна українська біржа" у справі №   44/380-б. Матеріали справи №   44/380-б направлено до Господарського суду міста Києва. Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що укладення відповідачем договорів застави та поруки з ТОВ "Житловик" створило для Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" "правомірні очікування" щодо оформлення за ТОВ "Житловик" права власності на незавершене будівництво, і таке правомірне очікування повинно враховуватись, а отже апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду Господарського суду м. Києва від 06.09.2013 підлягає скасуванню, а в позові про визнання права власності слід відмовити, так як даний спосіб захисту є неналежним, позивач не є власником майна визнання права власності щодо якого він вимагає.
05.03.2020 арбітражним керуючим Гороховським А.В. засобами поштового зв`язку направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019, справу №   44/380-б направити на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду. 
06.04.2020 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів Верховного Суду у складі: головуючого Пєскова В.Г., суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.
Касаційну скаргу арбітражним керуючим Гороховським А.В. подано разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №   44/380-б. 
21.04.2020 ухвалою Верховного Суду витребувано з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №   44/380-б за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" до Товарної біржі "Центральна українська біржа", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест лімітед", про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва у межах справи за заявою Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" про банкрутство для розгляду клопотань арбітражного керуючого Гороховського А.В. та ТБ "Центральна українська біржа" про поновлення строків на касаційне оскарження.
28.04.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду нідйшли матеріали справи №   44/380-б за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" до Товарної біржі "Центральна українська біржа", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест лімітед", про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва у межах справи за заявою Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" про банкрутство.
Перевіривши матеріали касаційної скарги арбітражного керуючого Гороховського А.В., Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.
Відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.
У даному випадку повний текст оскаржуваної постанови складено 28.12.2019, отже, з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем строку, встановленого для оскарження зазначеної постанови апеляційної інстанції в касаційному порядку було 17.01.2020, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.
В порушення зазначених вимог, арбітражний керуючий Гороховський А.В. касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №   44/380-б подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з порушенням строку на касаційне оскарження, а саме 05.03.2020, що підтверджується поштовим конвертом "Укрпошта Експрес" зі штриховим ідентифікатором 0411407778022, разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. 
Вказане клопотання мотивовано тим, що копію повного тексту вказаної постанови скаржнику надіслано судом апеляційної інстанції не було, тому ознайомитись із ним арбітражний керуючий Гороховський А.В. зміг лише 19.02.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень. З урахуванням викладеного, скаржник просить поновити йому строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №   44/380-б.
Колегія суддів зазначає, що згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Касаційну скаргу арбітражним керуючим Гороховським А.В. подано зі спливом майже півторамісячного терміну з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, вказавши при цьому єдиною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, факт неотримання повного тексту оскаржуваної постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №   44/380-б. 
З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови від 23.12.2019 була повернута за закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (т. 12, а.с. 39-40). При цьому, оскаржувану постанову від 23.12.2019 було направлено арбітражному керуючому Гороховському А.В. на адресу, повідомлену самим скаржником.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що, зокрема, 09.12.2019 під час апеляційного розгляду справи № 44/380-б, арбітражний керуючий Гороховський   А.В. був присутній у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду особисто (т. 10 а.с. 75) та повідомлений під розписку (т. 10 а.с. 79) про відкладення розгляду даної справи на 23.12.2019. Таким чином, скаржник був обізнаний про розгляд апеляційних скарг ТБ "Центральна українська біржа" та Київської аграрно-кредитної спілки "Сенатек" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2013 у справі № 44/380-б - 23.12.2019.
Також 09.01.2020 повний текст вказаної постанови було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua/Review/86776576). 
Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Отже, скаржник також не був позбавлений об`єктивної можливості в розумні строки дізнатися про рух даної справи, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими йому процесуальними правами не скористався, у зв`язку з чим касаційну скаргу подано з пропуском двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенцї про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України  визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Крім того, згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.
Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі ''Дія 97 проти України" від 21.10.2010).
08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.
Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Проте, в порушення наведених процесуальних вимог, скаржником у поданій касаційній скарзі не зазначено передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) подання цієї скарги.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку арбітражним керуючим Гороховським А.В. та про залишення касаційної скарги арбітражного керуючого Гороховського А.В. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №   44/380-б без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - навести Суду інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження; виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду, - 
У Х В А Л И В:
1. Визнати неповажними наведені арбітражним керуючим Гороховським Андрієм Вікторовичем підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №   44/380-б.
2. Залишити без руху касаційну скаргу арбітражного керуючого Гороховського Андрія Вікторовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №   44/380-б.
3. Надати арбітражному керуючому Гороховському Андрію Вікторовичу строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Головуючий                                                                                          В. Пєсков
Судді                                                                                                    О. Банасько
                                                                                                    В. Погребняк