Справа № 302/1197/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        26 лютого 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Кожух О.А., Джуги С.Д.
з участю секретаря судового засідання: Микуляк Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду, ухваленого 31 жовтня 2019 року головуючим суддею Кривка В.П. у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом, який обґрунтовано тим, що 27.08.2009 року між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Спільне життя сторін не склалося із-за поведінки відповідачки. На даний час між сторонами припинено спільне проживання, відповідачка проживає з іншим чоловіком. Діти сторін проживають з позивачем та перебувають на його утриманні. Відповідачка не займається вихованням та матеріальним забезпеченням дітей. Про сплату аліментів добровільно позивач з відповідачем не домовилися. Позивач покликається на ст.ст. 180, 182 СК України та просить суд присудити стягувати щомісячно із відповідачки ОСОБА_6 на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі твердої грошової суми по 2000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до настання повноліття кожною дитиною.

Рішенням Міжгірського районного суду від 31.10.2019 даний позов задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2  аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % чинного до застосування у відповідний період прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01.10.2019 і до досягнення кожною дитиною повноліття.

ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду змінити та стягувати з неї аліменти у розмірі по 1150 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування скарги посилається на те, що вона ніде не працює, власного житла не має та не в змозі платити такий розмір аліментів. Суд не взяв до уваги її доводи і в рішенні суду немає обґрунтування, чим керувався суд, встановлюючи такий розмір аліментів.

На апеляційну скаргу подано ОСОБА_3 відзив у якому заперечує ті обставини на які посилається відповідачка. Не навела обставин через які не у змозі винаймати квартиру і забрати дітей для проживання сумісного. Крім того, у судовому засіданні особисто без примусу добровільно визнала позовні вимоги по стягненню з неї аліментів у відповідному розмірі. А тому, судом першої інстанції прийнято вірне та справедливе рішення, виходячи з дійсних обставин справи. 

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що сторони: ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (а.с.9, 10)

Неповнолітні діти проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні, а відповідачка проживає за іншою адресою, що визнається нею.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України). 

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1 стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка визнала позов у судовому засіданні, що згідно ст. 206 ЦПК Кураїни є підставою для задоволення позову.

Однак, апеляційний суд не може погодитись у цілому з таким висновком суду першої інстанції, так-як такий не відповідає обставинам справи.

У ході судового засідання апеляційної інстанції відповідачка пояснила, що вона не заперечує сплачувати аліменти, однак доходи в неї тільки у сумі 4000,00 грн. в місяць, а тому не в змозі сплачувати аліменти у сумі по 2000,00 грн. на дитину. А крім того не має зараз свого житла, що також перешкоджає їй сплачувати аліменти у такому розмірі. Суд першої інстанції дані обставини не врахував, задовольняючи позов.

Колегія суддів прослухавши технічний запис судового засідання встановила, що відповідачка визнавала сам обов`язок сплачувати аліменти. Однак аж ніяк не визнавала розмір аліментів, які просив стягувати з неї, позивач. За цих обставин, відсутні підстави стверджувати, що відповідачка у ході судового розгляду в суді першої інстанції визнавала розмір аліментів у сумі по 2000,00 грн. на дитину.

Як в апеляційній скарзі, так і у ході апеляційного розгляду, відповідачка погодилась сплачувати аліменти на кожну дитину в сумі по 1150,00 грн., що буде становити не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що заробіток (дохід) відповідачки є достатнім, а тому вона спроможна сплачувати аліменти у розмірі по 2000,00 грн. на кожну дитину, що становило б майже прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував зазначених вище обставин, що у сукупності з врахуванням вимог розумності та справедливості є підставою для зменшення суми аліментів з 2000,00 грн. до 1150,00 грн., що відповідатиме вимогам норм сімейного законодавства та майновому стану відповідачки.

А звідси, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, що відповідно до пунктів 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, шляхом зменшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі на кожну дитину до суми 1150 грн., відмовивши у задоволенні решти позовної вимоги.

Та керуючись нормами статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Міжгірського районного суду від 31 жовтня 2019 року, змінити в частині визначеного судом першої інстанції розміру стягуваних аліментів з ОСОБА_1 , зменшивши такий розмір аліментів на кожну дитину до суми 1150 грн., щомісячно.

У задоволенні решти позовної вимоги, відмовити. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 28 лютого 2020 року.

Головуючий:

Судді: