ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2020 р.           Справа№ 910/13762/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Демидової А.М. 
          Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників сторін:
від позивача:                      не з`явився 
від відповідача:                      Марків Н.В.
від третьої особи:                     не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд  "Лікарня ім. І.І. Мечникова"         
на рішення господарського суду міста Києва від 16.01.2020 (повний текст складено та підписано 21.01.2020)
у справі № 910/13762/19 (суддя Привалов А.І.)
за позовом    Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд  "Лікарня ім.І.І.Мечникова"                    
до                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології для життя"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - комунального закладу "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова"                    
про          стягнення 319 802,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В жовтні 2019 року Благодійна організація "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Лікарня ім. І.І.Мечникова" (далі по тексту - позивач) звернулася            до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технології для життя»   (далі по тексту - відповідач) про стягнення 319   802,00 грн.

Позов обґрунтовано порушенням умов договору поставки № 070619 від 07.06.2019 в частині поставки товару покупцю, вартість якого була оплачена. 

Матеріально-правовою підставою позову визначені ст.ст.  16, 525, 610, 615, 629, 651, 662, 712 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), ст. 193 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України).

Відповідач проти позову заперечив посилаючись на те, що спірне медичне обладнання фактично передано покупцю та змонтовано ще в грудні 2018 року, а у листопаді 2019 року на виконання договірного зобов`язання з гарантійного обслуговування спірне обладнання було проінспектовано відповідачем. 

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2019 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача залучено Комунальний заклад "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
          
Рішенням господарського суду м. Києва від 16.01.2020 у справі №910/13762/19 в задоволенні позову Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Лікарня ім. І.І.Мечникова" відмовлено повністю.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надав достатні докази поставки товару. При цьому суд врахував відсутність доказів неможливості використання третьою особою медичного обладнання - операційного столу класу «експерт» для нейрохірургії та мікрохірургії MST-7300BX у зв`язку з неотриманням частини обладнання. Судом також враховано, що позивач отримав для підписання видаткову накладну на підтвердження поставки товару за договором, проте її не підписав і жодної відповіді на адресу відповідача не направив, що позивачем не заперечувалось під час розгляду справи.
          
Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.
          
Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 16.01.2020, Благодійна організація "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Лікарня ім. І.І.Мечникова" звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
          
В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що відповідач не поставив медичне обладнання (хірургічний освітлювач NovaLight 500 з кріпленням до стелі 160   000 Люкс), що є предметом поставки за договором № 070619 від 07.06.2019. При цьому скаржник зауважує на тому, що предметом поставки за вказаним договором був хірургічний освітлювач з кріпленням до стелі, як окрема одиниця, і таке ж саме обладнання могло бути поставлено відповідачем як складова іншого медичного обладнання за іншим договором, тобто за іншим зобов`язанням. У разі необхідності позивач міг придбати декілька хірургічних освітлювачів, як окремо, так і в складі іншого медичного обладнання. Документи, які врахував суд першої інстанції можуть свідчити про поставку відповідачем хірургічного освітлювача NovaLight 500 з кріпленням до стелі 160   000 Люкс у складі цілісного медичного обладнання - операційний стіл класу «експерт» для нейрохірургії та мікрохірургії MST-7300ВX за договорами № 210618-1 від 21.06.2018 та № 070619 від 07.06.2019, проте такі документи не є доказом поставки відповідачем хірургічного освітлювача, який мав бути поставлений за договором поставки № 070619 від 07.06.2019.
          
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін. 
   
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2020 справу №910/13762/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді:        Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Лікарня ім. І.І.Мечникова" на рішення господарського суду міста Києва від 16.01.2020 у справі № 910/13762/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 18.03.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 розгляд справи відкладено на 23.04.2020, у зв`язку з неявкою представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2020 розгляд справи відкладено на 20.05.2020, у зв`язку з карантином та неявкою представників сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 розгляд справи відкладено на 17.06.2020, у зв`язку з карантином та неявкою представників сторін.

У судове засідання 17.06.2020 з`явився представник відповідача, який надав свої пояснення та заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

У судове засідання 17.06.2020 представники позивача та третьої особи не з`явилися, про поважність причин нез`явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін в судові засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників сторін, третьої особи про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників позивача та третьої особи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

21.06.2018 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір поставки № 210618-1 (а.с.91-92).

За умовами цього договору постачальник зобов`язався поставити та передати покупцю, а покупець прийняти та оплатити медичне обладнання, вказане в Специфікації № 1 (додаток № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною) загальною вартістю 200 000, 00 грн., в тому числі ПДВ - 13   084, 11 грн. (п.п. 1.1.,  2.1. договору).

Додатком № 1 до договору № 210618-1 від 21.06.2018 є специфікація, у якій сторони погодили, що за договором поставляється «Хірургічний освітлювач Nova Light 500 з відео підготовкою 160 000 Люкс» вартістю 200 000, 00 грн. (з ПДВ) у кількості 1 штука, артикул 16-100-110 (а.с.93).

21.06.2018 позивачу виставлено рахунок-фактуру № Т-00000099 на оплату зазначеного товару (а.с.94).

13.07.2018 позивачем здійснена оплата вказаного рахунку, про що свідчить копія банківської виписки (а.с.98).

16.10.2018 відповідачем придбано, привезено до України та 11.12.2018 розмитнено медичне обладнання (операційні лампи Nova light 500   (160   000 lux) та їх комплектуючі), копії відповідних документів залучені до справи (а.с. 99-105). 

11.12.2018 сторонами підписана видаткова накладна № Т-00000162 на підставі замовлення - рахунку-фактури № Т-00000099 від 21.06.2018 (а.с.95) та акт введення в експлуатацію медичного обладнання « Хірургічний освітлювач Nova Light 500 з відео підготовкою 160 000 Люкс; артикул 16-200-110; серійний номер 913258-010; кількість - 1» (а.с.96).

26.12.2018 на підставі видаткової накладної № 561 позивачем безоплатно передано Комунальному закладу "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова" (третя особа у справі) товар - «Хірургічний освітлювач Nova Light 500 з відео підготовкою 160 000 Люкс» вартістю 200 000, 00 грн. з ПДВ. (а.с 138).

В подальшому, 07.06.2019 між позивачем, як покупцем, та відповідачем, як постачальником, укладено договір поставки № 070619 (а.с.10-12).
          
За умовами цього договору:

-           постачальник зобов`язався поставити та передати покупцю, а покупець прийняти та оплатити медичне обладнання, вказане в Специфікації № 1 (додаток № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною) (п.1.1 договору); 
-          загальна вартість медичного обладнання згідно Специфікації становить: 319 802, 00 грн., в тому числі ПДВ - 20 921, 63 грн. (п. 2.1. договору);
-          вартість медичного обладнання у національній валюті повинна бути перерахована покупцем на поточний рахунок постачальника частинами: перша оплата у розмірі 50 % вартості від загальної суми договору перераховується покупцем на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін цього договору; кінцева оплата повинна бути перерахована покупцем на поточний рахунок постачальника до кінця року, з можливим продовженням терміну оплати (п. 2 договору);

-          право власності на медичне обладнання переходить до покупця після підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної про приймання медичного обладнання (п. 2.3. договору);
-           гарантійний термін експлуатації медичного обладнання становить 12 (дванадцять) місяців і обчислюється з дня передачі медичного обладнання покупцю; протягом гарантійного строку експлуатації постачальник за свій рахунок проводить гарантійне обслуговування медичного обладнання, ремонтує та/або замінює дефектне медичне обладнання (п.п. 4.1, 4.2 договору);
-           датою поставки медичного обладнання вважається дата підписання видаткової накладної обома сторонами (п. 5.2. договору);
-          поставка медичного обладнання здійснюється за наступною адресою: м. Дніпро, пл. Соборна, буд. 14 (п. 5.6 договору);
-          договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.2 договору);

Додатком № 1 до договору № 070619 від 07.06.2019 є специфікація, у якій сторони погодили, що за договором поставляється «Хірургічний освітлювач Nova Light 500 з кріпленням до стелі 160 000 Люкс» вартістю 319 802, 00 грн. (з ПДВ) у кількості 1 штука, артикул 16-200-110 (а.с.13).

На підставі рахунку-фактури № Т-00000105 від 07.06.2019 позивачем здійснена оплата вартості вказаного товару у розмірі 319      802, 00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 20.06.2019 № 286 (а.с. 14, 119). 

03.07.2019 на підставі видаткової накладної № 291 позивачем безоплатно передано Комунальному закладу "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова" (третя особа у справі) товар - «Хірургічний освітлювач Nova Light 500  160 000 Люкс з подвійною системою кріплення» вартістю 319   802, 00 грн. з ПДВ (а.с.139).

16.07.2019 позивач надіслав відповідачу претензію від 15.07.2019 № 61 з вимогою виконати умови договору в частині поставки товару за договором № 070619 від 07.06.2019 не пізніше, ніж через 5 календарних днів з моменту отримання даної претензії, а у разі неможливості здійснити поставку -  повернути кошти в розмірі 319   802, 00 грн.      

14.11.2019 на виконання своїх гарантійних зобов`язань відповідачем проведено щорічний огляд/інспекцію обладнання: « Хірургічний освітлювач Nova Light 500 (S/N: 912751-020) Nova Light 500 з бездротовою відеопідготовкою (S/N: 913258-010) з стельовою системою кріплення», за адресою: м. Дніпро, пл.. Соборна, 14, операційна №22 КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова". За результатами огляду/інспекції між відповідачем та третьою особою підписано відповідний протокол та два акти, якими зафіксовано, що обладнання технічно справне та готове до використання (а.с.123-125).

Відповідачем неодноразово направлялися на адресу позивача пакети документів щодо оформлення поставки медичного обладнання, про що свідчать залучені до матеріалів справи копії експрес-накладних (а.с.122).

Звертаючись до суду із позовом позивач вказує на те, що відповідачем, як постачальником, порушено умови договору поставки № 070619 від 07.06.2019 в частині поставки товару покупцю, вартість якого оплачена.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову відповідач посилається на те, що обладнання, яке є предметом договору № 070619 від 07.06.2019 було передано третій особі - Комунальний заклад "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова" та змонтовано ще в грудні 2018 року, однак документальне оформлення поставки усього медичного обладнання за домовленістю з позивачем було здійснено шляхом укладення  двох окремих договорів. При цьому, медичне обладнання, що було предметом поставки за договором № 210618-1 від 21.06.2018 та за договором № 070619 від 07.06.2019 є елементами цілісного медичного обладнання - операційний стіл класу "експерт" для нейрохірургії та мікрохірургії MST-7300ВX. Спірне медичне обладнання з грудня 2018 року використовується в діяльності Комунального закладу "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова" та його гарантійне обслуговування було здійснено відповідачем у листопаді 2019 року, що підтверджується протоколом щорічного огляду/інспекції обладнання та актами періодичного огляду медичного обладнання. Передані позивачу документи, які засвідчують отримання спірного медичного обладнання відповідачу не повернуті.

Отже, причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для повернення коштів, сплачених за товар, який позивач вважає непоставленим.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1, ч. 4 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір № 070619 від 07.06.2019 за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Зі змісту договору поставки № 070619 від 07.06.2019 не вбачається, що сторони визначили строк поставки товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В п. 2 договору № 070619 від 07.06.2019 сторонами погоджена оплата товару частинами, а саме: перша оплата у розмірі 50 % вартості від загальної суми договору перераховується покупцем на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з дати підписання уповноваженими представниками сторін цього договору, а кінцева оплата повинна бути перерахована покупцем на поточний рахунок постачальника до кінця року, з можливим продовженням терміну оплати.

Натомість позивачем була здійснена повна оплата товару за вказаним договором, що не заперечується сторонами.

З огляду на встановлений ст. 204 ЦК України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги укладений між сторонами договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що відповідач на підтвердження своїх заперечень проти позову надав суду сукупність доказів  поставки товару за договором № 070619 від 07.06.2019, які є більш вірогідними, ніж докази, надані позивачем в обґрунтування своїх вимог.

Суд зазначає, що відповідно до   ст. 3 ЦК України   принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованих, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому, добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч. 3   ст. 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті    ЦК України     зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

В своїй позовній заяві позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 070619 від 07.06.2019 в частині поставки товару покупцю, вартість якого була оплачена.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, відповідач посилається на те, що ним було поставлене та змонтоване спірне обладнання, однак позивач фактично ухиляється від оформлення первинних документів (видаткової накладної).  

У разі невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Оскільки визначальною ознакою господарської операції      є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду   від 04.11.2019 у      справі №      905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 03.02.2020 у справі №      909/1073/17.

Колегією враховується те, що на адресу позивача неодноразово направлялися первинні документи щодо оформлення поставки спірного медичного обладнання, які не були повернуті відповідачу з підписом позивача.   

Крім того, як вбачається зі статуту позивача, головною метою його діяльності є здійснення благодійної діяльності в інтересах суспільства або окремих категорій осіб, задоволення та сприяння поліпшенню соціально-економічного становища медичних закладів. Предметом діяльності є надання благодійної, матеріальної та іншої допомоги набувачам.

03.07.2019 на підставі видаткової накладної № 291 позивачем було безоплатно передано Комунальному закладу "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова" (третя особа у справі) товар - «Хірургічний освітлювач Nova Light 500  160 000 Люкс з подвійною системою кріплення» вартістю 319   802, 00 грн. з ПДВ (а.с.139).

Своїх доводів та аргументів щодо вказаних обставин позивач суду не надав.

Водночас в апеляційній скарзі позивач не заперечує, що відповідачем поставлено медичне обладнання - хірургічний освітлювач з кріпленням до стелі у складі цілісного медичного обладнання - операційний стіл класу "експерт" для нейрохірургії та мікрохірургії MST-7300ВX, яке використовується в діяльності Комунального закладу "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова". Однак при цьому скаржник зауважує на тому, що предметом поставки за договором № 070619 від 07.06.2019 був хірургічний освітлювач з кріпленням до стелі, як окрема одиниця, і таке ж саме обладнання могло бути поставлено відповідачем як складова іншого медичного обладнання за іншим договором, тобто за іншим зобов`язанням. 

Відповідно до ч. 1   ст. 74, ст.ст. 76-77 ГПК України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, на які посилається позивач в своїй апеляційній скарзі в установленому процесуальним законом порядку не доведені. Так, позивачем суду не надано жодних доказів, що підтверджують поставку такого самого медичного обладнання (хірургічного освітлювача NovaLight 500 з кріпленням до стелі 160   000 Люкс вартістю 319   802, 00 грн. (з ПДВ)) за будь-якими іншими господарськими договорами. 

При цьому предметом договору поставки № 210618 від 21.06.2018, на який скаржник посилається у своїй апеляційній скарзі, відповідно до специфікації, був інший товар - « Хірургічний освітлювач Nova Light 500 з відео підготовкою 160 000 Люкс» вартістю 200   000 грн. (з ПДВ), що не стосується даного судового спору. 

Отже виходячи із аналізу сукупності поданих до матеріалів справи доказів колегія дійшла висновку про доведеність факту виконання відповідачем зобов`язання за договором № 070619 від 07.06.2019 з поставки медичного обладнання.

Відповідно до ч. 1   ст. 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції"      Україна повністю визнає на своїй території дію приписів   Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод      (далі - Конвенція) щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас      ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"      (далі - Закон) встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, у зв`язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям      Верховною Радою України Закону господарським судам      у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Європейського суду з прав людини з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно   ст. 276 ГПК України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає і судові витрати за її подання покладаються судом на скаржника відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.           Апеляційну скаргу Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд      "Лікарня ім. І.І. Мечникова" залишити без задоволення. 

2.           Рішення   господарського суду міста Києва від 16.01.2020 у справі   №910/13762/19 залишити без змін.

3.           Матеріали справи № 910/13762/19 повернути до господарського суду міста Києва.

4.          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
          
          Повний текст судового рішення складено та підписано - 22.06.2020.  

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                С.В. Владимиренко