КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
6 квітня 2020 року                                                                                                         м. Київ
 
Єдиний унікальний номер справи   № 756/17141/17                                                       
Апеляційне провадження №22-ц/824/3242/2020
 
Київський апеляційний суд  в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого            Іванченко М.М.
суддів:                      Білич І.М., Лапчевської О.Ф.
 
розглянув у в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення виплаченого страхового відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних 
 
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 
                                                                                                 
 на рішення Оболонського районного суду м. Києва ухваленого 25 вересня 2019 року в приміщенні суду в складі судді Жука М.В.,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
Позивач звернулась до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого відшкодування шкоди з урахуванням індексу інфляції  у розмірі 34282 грн 95 к.; 3 % річних  за час прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 1068 грн 73 к.; витрати по послугам аварійного комісара в розмірі 1036 грн та суму судового збору.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що постановою Оболонського районного суду м. Києва, по справі № 756/7632/15-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпУП України.
Відповідно до звіту № 11799 по визначенню матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого автомобіля, складено наказ №6190 від 4 грудня 2015 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Тому, оскільки відповідач в добровільному порядку не сплатив страхове відшкодування позивачу, останній змушений був звернутись із даним позовом до суду.
Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 4 червня 2018 року позов МТСБУ задоволено та стягнуто на його користь з ОСОБА_1  грошові кошти у сумі 32 673 грн 08 к. та судові витрати у розмірі 1 600 грн.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 4 червня 2018 року - скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року позов МТСЮУ до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення виплаченого страхового відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ 31 637 грн 08 к. виплаченого страхового відшкодування, 2 645 грн 87 к. -  інфляційних втрат, 1 068 грн 73 к. - три проценти річних, 1 036 грн - витрат на оплату послуг аварійного комісара, 1 921 грн - судового збору, а всього 38 308  грн 68 к.
Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про  відмову у задоволенні позову  у повному обсязі.
 Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Крім того зазначає, що у розумінні ст.509 ЦК України ОСОБА_1 не є боржником, тому до нього не розповсюджується відповідальність за порушення зобов`язань.
  Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а судове рішення залишити без змін.
Третя особа не скористалась своїм правом для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційний суд ухвалив розглянути дану справу в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , який на той час не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ проведено страхову виплату іншому учаснику ДТП у розмірі 31 637 грн 08 к., що повністю не покриває заподіяну ОСОБА_1 шкоду в розмірі 37 964 грн 50 к., а отримана ОСОБА_2 від відповідача грошова сума в розмірі 4 202 грн 74 к., як аванс за заподіяну шкоду з урахуванням страхової виплати також не перевищує розмір завданого їй майнового збитку, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та його задоволення.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Відповідно до абз. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Пунктом 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до абз. «б» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,  що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 8).
7 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулось до МТСБУ  із повідомленням про ДТП, що сталася 6 червня 2015 року о 19 год. 45 хв. у м. Києві по вул. Прирічна 27-В, за участю автомобіля марки Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , пасажиром якого в момент ДТП був ОСОБА_1 , автомобіля марки «Mitsubishi», НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 9).
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 19 червня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності.
 Вказаною постановою суду встановлено, що 06 червня 2015 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_1 , будучи пасажиром автомобіля Hyundai, д.н.з. НОМЕР_2 , у м. Києві по вул. Прирічна, 27-В, відчинив задню дверку, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Mitsubishi», НОМЕР_3 , чим заподіяв механічні пошкодження вказаним транспортним засобам (а.с. 5).
6 червня 2015 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти в розмірі 200 доларів США, що еквівалентно станом на 6 червня 2015 року 4 202 грн 74 к., в якості завдатку щодо компенсації матеріальної шкоди, отриманої внаслідок ДТП, яке сталось 6 червня 2015 року по АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки (а.с. 72).
Згідно наявного в матеріалах справи копії звіту № 11799 про оцінку колісного транспортного засобу від 25 червня 2015 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 37 964 грн. 50 коп., в тому числі ПДВ (а.с. 10-14).
Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у сумі 31 637 грн 08 к., що підтверджується платіжним дорученням № 6190рв від 7 грудня 2015 року (а.с. 26), а також МТСБУ сплатило 1 036  грн за надані послуги аварійного комісара, про що свідчить акт виконаних робіт та платіжне доручення №11799 від 30 липня 2015 року (а.с. 27-28).
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з ОСОБА_1 на користь МТСБУ підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 31 637 грн 08 к. та 1 036  грн за надані послуги аварійного комісара.
Також, суд першої інстанції вірно застосував до даних правовідносин положення ст.625 ЦПК України та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення суму коштів з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, що також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України викладений у постанові від 1 червня 2016 року у справі №6-927цс16 та правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №308/3162/15-ц.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення, а тому в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не ставиться питання про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.
В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1   - залишити без задоволення.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року - залишити без змін.
  Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Головуючий суддя: 
 
Судді: