ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/496/20 Головуючий І інстанції - Семіряд І.В.
Справа № 638/2463/20                                 Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: ч.1 ст.184 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді 
судової палати з розгляду кримінальних справ	- Кружиліної О.А. 	
за участю секретаря 	- Шалімової Ю.О.	
особи, яка притягається до  адміністративної відповідальності	- ОСОБА_1 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 березня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за частиною 1 статті 184 КУпАП,- 
       
в с т а н о в и в :

27 грудня 2019 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 332496 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 184 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 24 грудня 2019 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, за адресою: пр.Перемоги, буд.74-Д , неповнолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 2006 року народження, побився з однокласником неповнолітнім ОСОБА_3 , 2007 року народження, в результаті чого останній був госпіталізований до лікарні.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.
Постановою судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.
Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,20 гривень.
Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість постанови судді першої інстанції.
Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП. Протоколом про адміністративне правопорушення лише зафіксовано факт конфлікту її сина з однокласником, однак не вказано жодної протиправної поведінки ОСОБА_1 , яка б полягала в ухиленні від виконання нею встановлених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина та яка б знаходилась у причинно-наслідковому зв`язку з виниклим конфліктом. Суд першої інстанції не мав достатніх доказів для висновку про вчинення ОСОБА_1 дій щодо невиконання встановлених законодавством обов`язків, що стосується необхідних умов життя, навчання та виховання її сина.
Крім того, ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи, оскільки судову повістку вона отримала вже після 03 березня 2020 року. 
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, її провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.
З таким висновком судді апеляційний суд не погоджується та вважає, що він не відповідає фактичним обставинам справи та доказам, які містяться в матеріалах справи.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 24 грудня 2019 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, за адресою: пр.Перемоги , буд .74-Д , неповнолітній син ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 2006 року народження, побився з однокласником неповнолітнім ОСОБА_3 , 2007 року народження, в результаті чого останній був госпіталізований до лікарні.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.
Апеляційний суд не погоджується з висновком поліцейського про те, що зазначені в протоколі обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, про що вказано в зазначеному протоколі, з огляду на наступне.
Відповідальність за частиною 1 статті 184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Частиною 2 пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.
Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять даних щодо дій або бездіяльності ОСОБА_1 , які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 .
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оцінюючи відповідно до статті 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, беручи до уваги, що жодних належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, не надано, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП підлягає закриттю.
Суддя на зазначені обставини уваги не звернув, внаслідок чого виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з порушенням норм матеріального права, яка підлягає скасуванню.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 постанова судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 березня 2020 року підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 184 КУпАП на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 березня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 184 КУпАП - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна