Постанова
Іменем України
 
19 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 639/489/18
провадження № 61-1162св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:  
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М.,  
учасники справи:
заявник -  ОСОБА_1 ,    
заінтересовані особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року у складі суддів: Кіся П. В., Бурлака І. В., Яцини В. Б., 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна тітка              ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла двоюрідна сестра ОСОБА_5 , після смерті яких залишилося спадкове майно. При зверненні у встановлений законом строк до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова С. Д. із заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи № 61819099 з`ясувалося, що деякі документи, які підтверджують родинні стосунки відсутні. Вказував, що зазначені обставини перешкоджають йому оформити спадщину за правом представлення, як єдиному спадкоємцю за законом.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 ,               яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 , а ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною тіткою ОСОБА_1 . 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявником доведено факт, що він та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідними братом і сестрою, а з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони є рідними племінником та тіткою.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2018 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , задоволено. Скасовано рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 серпня 2018 року.                Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що між спадкоємцями існує спір про право на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказане унеможливлює розгляд справи у порядку окремого провадження. Такий спір про право має розглядатись у порядку позовного провадження із залученням до участі у справі всіх спадкоємців. 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
 
Доводи касаційної скарги  
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року до Верховного Суду,                ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що між заявником та заінтересованою особою ОСОБА_2 існує спір про право, оскільки останній не є членом сім`ї спадкодавців та разом з ОСОБА_3 намагається шахрайським шляхом заволодіти спадковим майном. Встановлення факту родинних відносин між заявником, двоюрідною сестрою та рідною тіткою доводить, що він є спадкоємцем третьої черги за правом представлення, і виключає можливість спадкування ОСОБА_2 , який посилається на проживання із ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу більше п`яти років до часу відкриття спадщини.    
Позиція інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , зазначив про те, що оскаржувана постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою  та не підлягає скасуванню. Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, апеляційний суд вірно виходив із того, що між заявником і заінтересованою особою ОСОБА_2 існує спір про право на спадкове майно. У провадженні Харківського апеляційного суду знаходиться цивільна справа про встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 однією сім`єю понад п`ять років. Факт спільного проживання, ведення ними спільного господарства, існування взаємних прав та обов`язків свідчить про те, що вони під час проживання однією сім`єю набували майно, на яке розповсюджується право спільної сумісної власності. Крім того, у провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходится цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним спадкового договору. Таким чином між ОСОБА_1 та заінтересованими особами існує спір про право.    
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій
Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно частини першої статті 293 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК Україниякщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Згідно пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду(частина четверта статті 315 ЦПК України).
Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Суд апеляційної інстанції установив, що метою звернення із заявою про встановлення факту родинних відносин є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його рідної тітки ОСОБА_4 та ІНФОРМАЦІЯ_2 двоюрідної сестри                ОСОБА_5 , зокрема з метою наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останніх. 
Звернувшись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, ОСОБА_2 зазначив про наявність між ним та заявником спору про право, оскільки він також претендує на спадкове майно та у провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходиться справа № 640/4040/18 за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний нотаріус Харківського міького нотаріального округу Клопотов С. Д., ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. Предметом вказаної справи є встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_2 однією сім`єю з покійною ОСОБА_5 . 
Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви апеляційним судом обґрунтовано встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.
За таких обставин, апеляційний суд, встановивши наявність спору про право, обґрунтовано скасував рішення суду першої інстанції та залишив заяву ОСОБА_1 , подану в порядку окремого провадження, без розгляду.
При цьому відсутність родинних відносин між померлими та ОСОБА_2 , на що вказує заявник у касаційній скарзі, як на обставину, що потребує встановленню, не впливає на вирішення питання про існування спору про право.
Доводи касаційної скарги зводяться до формальної незгоди з оскарженим судовим рішенням та не дають підстав для його скасування, оскільки згідно з вимогами частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
 
Постанову апеляційного суду Харківської області від 20 грудня 2018 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                          С. П. Штелик 
 
                                                                                                               А. А. Калараш     
 
                                                                                                               В. М. Сімоненко