ПОСТАНОВА
Іменем України

23 квітня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.000619
адміністративне провадження №К/9901/30671/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №1.380.2019.000619
за позовом фізичної особи - підриємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року (суд у складі головуючого судді - Карп`як О.О.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Глушка І.В., суддів: Запотічного І.І., Матковської З.М),

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. 07 лютого 2019 року позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача - Головного управління Держпраці у Львівській області, у якому просив скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженим посадовими особами № ЛВ1531/462/АВ/ФС від 25 жовтня 2018 року.
2.          В обґрунтування позовних вимог зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугував акт інспекційного відвідування, в якому інспектором зафіксовано факт порушення частин 1, 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, а саме - допущення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням ФОП, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівників на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Вказує, що інспекційне відвідування проведено з порушенням Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, а спірна постанова прийнята відповідачем без дотримання вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509. Зокрема, позивача не повідолено про місце і дату розгляду справи про накладення штрафу, внаслідок чого порушено його право на участь у прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень.
Позивач також звертає увагу на відсутність з його боку порушень законодавства про працю і, як наслідок, помилковість висновків управління Держпраці стосовно наявності підстав для притягнення його до відповідальності згідно статті 265 Кодексу законів про працю України.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову № ЛВ1531/462/АВ/ФС від 25 жовтня 2018 року про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 446 760 грн.
4.          Рішення судів мотивовані тим, що в ході судового розгляду встановлено порушення процедури прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженим посадовими особами № ЛВ1531/462/АВ/ФС від 25 жовтня 2018 року, а також відсутність складу правопорушення за статтею 265 Кодексу законів про працю України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.          Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Головне управління Держпраці у Львівській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
6.          Касаційна скарга мотивована тим, що в ході інспекційного відвідування, що фіксувався засобами фото- та відеофіксації, інспекторами праці відбирались усні та письмові пояснення в осіб, які виконували трудову функцію за адресою фактичного здійснення господарської діяльності позивача. У ході інспекційного відвідування 24.09.2018-25.09.2018 ФОП ОСОБА_1 не надано жодних наказів про прийняття на роботу та повідомлення органи ДФС про прийнятих працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також не надано жодних договорів цивільно-правового характеру, укладених між ФОП ОСОБА_1 та вказаними особами. Відтак, в порушення вимог ч.2, ч.3 ст.24 КЗпП України ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи працівників. Дані обставини було зафіксовано в акті інспекційного відвідування №ЛВ№1531/462/АВ від 25.09.2018. Також вказує на дотримання встановленої Порядком №509 процедури притягнення позивача до фінансової відповідальності за порушення вимог законодавства про працю шляхом винесення оскаржуваної постанови.
Касатор також наполягає на тому, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд питання щодо притягнення його до відповідальності за порушення вимог КЗпП України.
7. Верховний Суд ухвалою від 13 листопада 2019 року відкрив провадження у справі за касаційною скаргою Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року.
8. Позивач надав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області від 21.09.2018 № 2209-П інспекторам праці - головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно - правових актів у Львівській області Веліахмедову Борису Заїдовичу та Ракубовчук Світлані Богданівні на підставі пп.2 п.5 Порядку за зверненням в термін з 24.09.2018 по 25.09.2018 наказано провести інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з найманим працівником, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків у ФОП ОСОБА_1 : юридична адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса:  
АДРЕСА_2 .          21.09.2018 для здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 Головним управлінням Держпраці у Львівській області було видано направлення на здійснення інспекційного відвідування у період 24.09.2018-25.09.2018.
11.          В ході інспекційного відвідування встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 частин 1 та 3 статті 24 КЗпП України, Постанови Кабінету Міністрів України №413, про що складено акт № ЛВ 1531/462/АВ від 25.09.2018. Акт підписаний позивачем із запереченнями.
12.          За наслідками розгляду заперечень ФОП ОСОБА_1 . Головним управлінням Держпраці у Львівській області листом від 09.10.2018 № 9787/5/04.4-09 повідомлено про безпідставність тверджень заявника про порушення процедури проведення заходу контролю. Щодо виявленого порушення, яке зафіксоване в акті, складеному за результатами проведеного інспекційного відвідування, зазначено, що дане порушення конкретизоване наданими письмовими (усними) поясненнями осіб, що виконували трудову функцію, матеріалами фото-відео фіксації. Вказано, що на час проведення заходу директором підприємства не надано жодних договорів цивільно-правового характеру, укладених між підприємством та працівниками, чи інших документів, які б стосувались стажування (навчання) даних осіб на підприємстві. Також зазначено, що листом позивача разом із запереченнями не надано підтверджуючих документів на спростування порушення, зафіксованого в акті інспекційного відвідування.
13.          10.10.2018 інспектором праці Веліахмедовим Борисом Заїдовичем винесено припис №ЛВ1531/462/АВ-П про усунення виявлених порушень, який містить вимоги про надання письмового повідомлення із долученням копій первинних документів за підписом уповноваженої особи об`єкту відвідування до ГУ Держпраці у Львівській області. Строк усунення порушень - до 19.10.2018.
14.           25.10.2018 першим заступником начальника ГУ Держпраці у Львівській області Грицак О.О. на підставі акту №ЛВ1531/462/АВ прийнято постанову №ЛВ1531/462/АВ/ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог частини першої та частини третьої статті 24 КЗпП України накладено штраф у розмірі 446 760 грн.
15.          28 листопада 2018 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області було прийнято рішення про розгляд скарги на припис інспектора праці Веліахмедова Б.З. про усунення виявлених порушень № ЛВ 1531/462/АВ-П від 10.10.2018, яким задоволено скаргу ФОП ОСОБА_1 , а припис інспектора праці Веліахмедова Б.З. про усунення виявлених порушень № ЛВ 1531/462/АВ-П від 10.10.2018 року - скасовано.
16. Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ1531/462/АВ/ФС від 25 жовтня 2018 року протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
17. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
18. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
19. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
20.          За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
21.          За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.
22.          Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
23.           Відповідно до частини1 статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
24. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає  Закон України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»  (далі - Закон №877-V).
25. В розумінні статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених  законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
26. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96  (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який, серед іншого, реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
27. Відповідно до підпункту 6 пункту 4, пункту 7 Положення №96 Державна служба України з питань праці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Державна служба України з питань праці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
28. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 «Деякі питання реалізації  статті 259 Кодексу законів про працю України  та  статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295).
Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.
Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту.
Пунктами 8-10 Порядку №295 встановлено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкт відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що при проведенні інспекційного відвідування головний державний інспектор Веліахмедов Б.З. та інспектор праці Ракубовчук С.Б. пред`явили службове посвідчення не встановленій та не уповноваженій позивачем особі, що зафіксовано на фото та відео фіксації.
Згідно з пунктами 19-21 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Відповідно до п.п. 27-29 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності. У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються. Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
29. Зі змісту акту інспекційного відвідування №ЛВ1531/462/АВ вбачається, що інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проведено за відома позивача. Предметом здійснення заходу є, зокрема, дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин. Здійснено вихід за адресою фактичного здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 (будівельний майданчик). В ході проведення заходу державного контролю (що фіксувався засобами фото - відео фіксації, матеріали якої долучені до акта складеного за результатами проведеного інспекційного відвідування), інспекторами праці відбиралися усні та письмові пояснення в осіб, що виконували трудову функцію за адресою вищевказаного будівельного майданчика, з яких встановлено наступне: ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_1 з 19.09.2018 на посаді охоронця. Графік роботи з понеділка по п`ятницю з 08.00 год. до 18:00 год., станом на 24.09.2018 із роботодавцем жодних документів по працевлаштуванню (трудовий договір або інших договорів) не підписував, що підтверджує запис у зазначеному поясненні з проставленим підписом ОСОБА_2 ; 
ОСОБА_3 допомагає виносити сміття і виконувати інші різноробочі роботи на будові, яка належить ФОП ОСОБА_1 , станом на день інспекційного відвідування - перший день з 10 години, станом на 24.09.2018 жодних документів по працевлаштуванню або наданню послуг чи виконанню робіт у ФОП ОСОБА_1 не підписував, що підтверджує запис у зазначеному поясненні з проставленим підписом ОСОБА_3 ; 
ОСОБА_4 помагав виносити сміття на будові, яка належить ФОП ОСОБА_1 , на час інспекційного відвідування - перший день з 10 години, станом на 24.09.2018 жодних документів по працевлаштуванню, наданню послуг чи виконанню робіт із ФОП ОСОБА_1 не підписував, що підтверджує запис у зазначеному поясненні з проставленим підписом ОСОБА_4 .
30. Згідно наданих представником позивача пояснень за вказаною адресою розташований об`єкт "Будівництво багатоквартирного житлового будинку із спортивним закладом на вул.С.Петлюри, 9А в м. Жовква, Львівська область , нове будівництво", що складається з трьох будівель. Будівництво здійснюється окремими чергами. Будівництво кожного з будинків (черги) закінчується складанням акту готовності об`єкта до експлуатації. 11.07.2018 зокрема підписано (відповідно є готовим до експлуатації) акт готовності об`єкта до експлуатації на першу чергу об`єкта будівництва. Території всього об`єкта будівництва (трьох будинків) загороджена спільною огорожею. На вказаній території, окрім працівників позивача, які виконують будівельні роботи на інших чергах будівництва, виконуються також роботи працівниками інших субпідрядних організацій, а також власниками квартир, яким здані в експлуатацію квартири та передані для проведення оздоблювальних (будівельних) робіт.
На підтвердження наведеного до матеріалів справи було долучено копії договорів підряду, договір на виконання робіт.
Інспекційне відвідування вказаного об`єкта у період 24.09.2018-25.09.2018 проводились без участі позивача, що підтверджується копією листка непрацездатності.
25.10.2018 відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким на позивача накладено штраф за порушення статті 265 КЗпП України.
31. Згідно з частинами першою, другою статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.
Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
32. Зазначаючи про неправомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу №ЛВ1531/462/АВ/ФС від 25.10.2018, суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішенням Головного управління Держпраці у Львівській області від 28.11.2018 про розгляд скарги на припис інспектора праці Веліахмедова Б.З. про усунення виявлених порушень №ЛВ1531/462/АВ-П від 10.10.2018, задоволено скаргу ФОП ОСОБА_1 , а припис інспектора праці Веліахмедова Б.З. про усунення виявлених порушень №ЛВ1531/462/АВ-П від 10.10.2018 - скасовано. 
Вказане рішення мотивоване тим, що інспекторами праці при проведенні інспекційного відвідування неповністю досліджені всі питання, що були предметом здійснення контрольного заходу, не отримані копії відповідних документів. Відтак згідно пункту 16 Порядку №295 мав бути складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування і вимога про надання відповідних документів.
Зважаючи на викладене, суди дійшли обґрунтованого висновку, що інспекційне відвідування було проведено з порушенням Порядку № 295. Виявлені та оформлені з порушенням законодавства результати інспекційного відвідування не можуть бути покладені в основу рішення відповідного компетентного органу, зокрема, постанови ГУ Держпраці у Львівській області, про притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог законодавства про працю.
Крім того, встановлений факт відсутності у посадових осіб відповідача відповідних документів на момент складання акту за результатами перевірки вказує на передчасність висновків про порушення позивачем вимог статті 265 КЗпП України.
33. Стосовно дотримання процедури накладення штрафу колегія суддів зазначає наступне.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.
Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
34. Пунктами 3-8 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).
Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.
У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.
Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
35. Зазначені вище норми Порядку №509 передбачають право суб`єкта господарювання, стосовно якого розглядається справа про накладення штрафу, на його участь (в порядку самопредставництва або через представника) у розгляді такої справи шляхом його повідомлення  не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду. 
При цьому, розгляд справи за відсутності такого суб`єкта господарювання чи його представника може відбуватися лише у разі, коли такий суб`єкт належним чином повідомлений відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.
36. У касаційній скарзі заявник зазначає, що ним виконано обов`язок щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи шляхом направлення на його адресу відповідного повідомлення рекомендованим листом з дотриманням п`ятиденного строку до дати розгляду справи.
37. З цього приводу суди попередніх інстанцій встановили, що 04 жовтня 2018 року т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Ніколайчуком Г.А. було прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ЛВ 1531/462/АВ/ТД.
09 жовтня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області було скеровано на адресу позивача виклик на розгляд справи 17 жовтня 2018 року о 12:30 год.
16 жовтня 2018 року позивачем заявлено клопотання про перенесення розгляду справи про накладення штрафу у зв`язку з відрядженням за межі Львівської області.
19 жовтня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Львівській області на адресу позивача скеровано повідомлення про перенесення розгляду справи про накладення штрафу на 25 жовтня 2018 року о 11:00 год, що підтверджується фіскальним чеком та списком №7968 поштових відправлень.
Однак, даний виклик був отриманий позивачем лише 29.10.2018 (штрих кодовий ідентифікатор № 79008 1957161 5), тобто після розгляду справи, що свідчить про неналежне повідомлення позивача.
38. Касатор зазначає про те, що ФОП ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про розгляд справи про накладення штрафу, оскільки ним було реалізовано право на подачу клопотання про перенесення розгляду справи про накладення штрафу.
Проте, таке твердження колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки вказане вище клопотання позивачем було подано при первинному призначенні справи до розгляду на 17 жовтня 2018 року, а не на 25 жовтня 2018 року.
39. При цьому, як правильно зазначили суди, встановлення законодавцем п`ятиденного строку обумовлено необхідністю надання суб`єктам господарювання та роботодавцям можливості належним чином підготуватися до захисту своїх прав та у разі необхідності скористатися правом на отримання професійної правничої допомоги.
Як уже було зазначено вище, нормами Порядку № 509 встановлено  загальне правило, за яким справа повинна розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. 
Уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509.  Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку № 509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.
Посилання касатора на те, що відповідно до даних відстеження поштових відправлень, розміщених на офіційному веб-сайті ПАТ "Укрпошта", за штрихкодованим ідентифікатором №7900819571615 станом на 22.10.2018 року поштове відправлення вже знаходилось поштовому відділенні, а позивач міг навмисно ухилятись від його отримання, не звільняє відповідача від виконання обов`язку повідомити суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509 (зокрема, телефаксом чи телефонограмою).
При цьому, приписами Порядку №509 встановлено обов`язок саме щодо повідомлення особи, стосовно якої розглядається справа, а не направлення на її адресу відповідного листа.
Колегія суддів зазначає, що обраний відповідачем спосіб повідомлення позивача не є єдино можливим, а його використання не виключає можливості паралельного використання будь-якого іншого із передбачених пунктом 6 Порядку № 509 з метою належного доведення до відома позивача інформації про розгляд його справи.
Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду та не спростовано касатором, Головним управлінням Держпраці у Львівській області не було вжито всіх можливих законодавчо передбачених заходів на виконання обов`язку щодо повідомлення позивача про розгляд справи про накладення на нього фінансових санкцій за статтею 265 КЗпП України.
40.          Суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що згідно визначених частиною 2 статті 2 КАС України критеріїв суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії, повинен обирати лише визначені законом способи.
Прийняття ж рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення - критерій, який випливає з принципу гласності прийняття рішень суб`єктом владних повноважень. 
Даний критерій  підлягає застосуванню при прийнятті суб`єктом владних повноважень рішень, що можуть мати несприятливі наслідки для особи, стосовно якої вони приймаються. 
Принцип гласності включає право особи бути вислуханою, наводити обставини щодо суті питання і подавати докази на їх підтвердження, правові аргументи тощо. 
Крім того, таке право передбачає також можливість особи скористатися правовою допомогою, а також на допомогу з боку суб`єкта владних повноважень, зокрема, у вигляді роз`яснення її прав, процедур тощо.
41. У даному випадку, як правильно встановили суди попередніх інстанцій, відповідач не повідомив позивача про розгляд справи про накладення на нього штрафу, розмір якого є суттєвим, що, як наслідок, позбавило позивача встановлених щодо нього законодавством процедурних гарантій, унеможливило здійснення належного захисту своїх прав, представлення аргументів і доказів на їх підтвердження.
42.  Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що зазначені вище процедурні порушення, допущені відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови, є такими, що суттєво впливають на її правомірність, а тому можуть розцінюватись судом як самостійні підстави для скасування постанови ГУ Держпраці у Львівській області про накладення штрафу № ЛВ1531/462/АВ/ФС від 25 жовтня 2018 року.
43. Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли законного та обґрунтованого висновку про задоволення позову.
44. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
45. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
46. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
47. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
1. Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області - залишити без задоволення.
2. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року у справі №1.380.2019.000619 - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г.Стрелець          
Судді                                                                       С.Г. Стеценко
                                                                      Л.В. Тацій