УХВАЛА

30 березня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.001290
адміністративне провадження №К/9901/6689/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,
суддів - Білоуса О.В., Усенко Є.А.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі 1.380.2019.001290 за позовом Головного управління ДФС у Львівській області до Державного підприємства Міністерства оборони України «Монтажник-Львів», третя особа - Міністерство оборони України, про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,
в с т а н о в и в :
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року позов Головного управління ДФС у Львівській області задоволено: надано дозвіл Головному управлінню ДФС у Львівській області на погашення усієї суми податкового боргу Державного підприємства Міністерства оборони України  «Монтажник-Львів»  в розмірі 547662,76 грн за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі.
Не погодившись із прийнятим рішенням, Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України повернуто особі, що її подала.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, третя особа подала касаційну скаргу. 
Скаржник вважає безпідставним висновок апеляційного суду щодо повернення апеляційної скарги, оскільки, на його думку, при її поданні було подано докази належного уповноваження Сороки А. на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені Міністерства оборони України у розумінні статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також, на переконання заявника касаційної скарги, суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допустив надмірний формалізм, оскільки міг надати апелянту можливість уточнити наявність адміністративної процесуальної дієздатності представника апелянта під час розгляду апеляційної скарги по суті.
Вирішуючи питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо вона подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 
Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво». 
Що стосується представництва, то за визначенням, наведеним у статті 237 Цивільного кодексу України, ним є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (частини перша та третя вказаної статті). 
Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України  Про внесення змін до  Конституції України  (щодо правосуддя)  від 2 червня 2016 року №1401-VIII.
Підпунктом 11 пункту 16-1  «Перехідні положення»  Конституції України  передбачено, що з 1 січня 2018 року у судах апеляційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті  131-1  та статті  131-2  цієї  Конституції  здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Отже, представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах з 1 січня 2020 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами. 
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України  «Про внесення змін до  Конституції України  (щодо правосуддя)»  здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Відповідно до частини четвертої статті 131-2 Конституції України законом також можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження за скаргою Міністерства оборони України, апеляційним судом було враховано, що провадження у даній справі було відкрито у 2019 році, і її розгляд здійснювався судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження. 
Отже, суд виходив з того, що дана справа не відноситься до справ незначної складності, а тому до неї не застосовуються винятки щодо представництва в суді, передбачені  статтею 131-2 Конституції України.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, апеляційну скаргу від імені Міністерства оборони України було підписано представником Андрієм Сорокою, який діяв на підставі довіреності від 13 грудня 2019  року №220/640/Д. 
Разом із тим, відомостей про те, що вказаний представник Міністерства оборони України має статус адвоката, як це передбачено наведеними вище положеннями законодавства, заявник апеляційної скарги суду не надав.
Окрім того, судом апеляційної інстанції було взято до уваги відсутність у матеріалах апеляційної скарги документів, які б свідчили про те, що Сорока А. є особою, яка діє відповідно до статуту, положення чи іншого акта, на підставі якого він має право здійснювати представництво юридичної особи у порядку її самопредставництва.
Отже, відповідачем не надано доказів належного уповноваження Сороки А . на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені апелянта у розумінні статті 59 КАС України, як і не надано будь-яких документів на підтвердження повноважень зазначеного представника діяти від імені скаржника у порядку самопредставництва.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що, повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права.
Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції керувався практикою Верховного Суду, напрацьованою при вирішенні аналогічного правового питання.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого                   2020 року у справі 1.380.2019.001290.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                         І.Л. Желтобрюх
Судді                                                              О.В. Білоус
                                                                       Є.А. Усенко