ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7987/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/836/20	Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О.  Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Бутенко С.Б.
Суддів: Обідіної О.І., Хіль Л.М.
за участю секретаря: Кальник А.М.
розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Федосєєва Дмитра Олександровича
на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 грудня 2019 року у складі судді Кривич Ж.О.
у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання нею своїх зобов?язань,
в с т а н о в и в:
В грудні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 . 
Подання мотивоване тим, що постановою від 02.10.2019 року ним відкрито виконавче провадження № 60189326 з примусового виконання виконавчого листа № 524/7987/16-ц, виданого 04.10.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 02.10.2013 року в сумі 363 447,00 грн., про що повідомлено боржника у визначеному законом порядку. Цього ж дня накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно боржника. 
Боржником рішення суду не виконується, декларацію про доходи та майно не надано, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду не здійснено, на виклики виконавця боржник не з`являється, натомість активно перетинає державний кордон України, а тому з метою недопущення уникнення боржником відповідальності за невиконання судового рішення, виконавцем внесено до суду подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до сплати нею заборгованості. 
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 грудня 2019 року подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. задоволено.
Тимчасово обмежено громадянку України  ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання нею своїх зобов`язань по виконавчому провадженню № 60189326 з примусового виконання виконавчого листа № 524/7987/16-ц, виданого 04.10.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 363 447,00 грн.
Виконання ухвали доручено Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26). 
Ухвала мотивована наявністю правових підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України у зв`язку з ухиленням від виконання зобов`язань за судовим рішенням.
Не погодившись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Федосєєв Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та неправомірність ухвали, невідповідність встановлених судом обставин фактичним даним, порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою подання залишити без задоволення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення.
Зокрема, вказує на відсутність доказів факту обізнаності боржника про існування виконавчого провадження, оскільки поштовий конверт з постановою про відкриття виконавчого провадження було повернуто з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що не може вважатися належним повідомлення особи про відповідну процесуальну дію. Крім того, станом на дату направлення відповідної постанови ОСОБА_1 перебувала за межами України.
Також зазначає, що ОСОБА_1 договір позики не укладала, грошові кошти за договором позики не отримувала, про існування рішення суду про стягнення заборгованості не знала, на даний час вказане рішення нею також оскаржується в судовому порядку.
У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Скрипник В.Л. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як необґрунтовану та безпідставну, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права. 
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця Скрипника В.Л. перебуває виконавче провадження № 60189326 з примусового виконання виконавчого листа № 524/7987/16-ц, виданого 04.10.2017 року Автозаводським районним судом м. Кременчука про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 02.10.2013 року в сумі 363 447,00 грн.
Постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 02.10.2019 року було відкрито вказане виконавче провадження та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Цього ж дня постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 400 047,70 грн.
Згідно відповідей Пенсійного фонду України за № 1058958617 та № 1058936564 від 04.12.2019 року інформацію про ОСОБА_1 у відомостях про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсію не знайдено.
Як вбачається з відповіді Державної фіскальної служби України № 1058973017 від 04.12.2019 року інформація про реєстраційні номери облікових карток та/або джерела їх отримання, про номери рахунків, відкритих юридичними особами та /або фізичними особами-підприємцями щодо ОСОБА_1 відсутня.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_1 відомості відсутні. 
Відповідно до інформації Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області за ОСОБА_1 на даний час сільськогосподарська техніка в межах Полтавської області відсутня.
Згідно листа начальника Територіального сервісного центру № 5342 РСЦ МВС в Полтавській області від 12.10.2019 року за № 3108 відповідно до регіональної бази даних АІС «Автомобіль», підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 09.10.2019 року територіальними сервісними центрами РСЦ МВС в Полтавській області за ОСОБА_1 транспортні засоби не реєструвалися.
15 жовтня 2019 року за № 6193 начальником УДМС в Полтавській області повідомлено, що згідно обліків УДМС в Полтавській області гр. ОСОБА_1 документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 08.05.2015 року, орган видачі - 5325 та серії FU № 313674 від 27.02.2019 року, орган видачі - 4641.
Згідно з довідками Державної прикордонної служби України від 21.10.2019 року гр. ОСОБА_1 у період з січня 2019 року по жовтень 2019 року неодноразово перетинала кордон України.
Згідно листа ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» від 01.11.2019 року за № 1160/8-11 інформація про наявність тварин у ОСОБА_1 відсутня.
Згідно інформації виконавчого комітету Автозаводської РДА Кременчуцької міської ради Полтавської області від 24.10.2019 року № 109148/01-32 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
За повідомленням Відділу ДРАЦС УДР ГТУЮ у Полтавській області встановлено наявність актового запису про шлюб № 09 від 24.06.2013 року боржника з ОСОБА_2 . В актовому записі про шлюб проставлена відмітка про розірвання шлюбу на підставі рішення Комунарського райсуду м. Запоріжжя від 22.01.2018 року, справа № 333/6917/17.
На підставі відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку боржник ОСОБА_1 значними пакетами акцій емітентів не володіє.
05 грудня 2019 року приватним виконавцем Скрипник В.Л. направлено на адресу боржника ОСОБА_1 виклик на прийом з вимогою надання необхідної інформації, проте боржником вказаний виклик було проігноровано, поштове повідомлення повернулося неврученим з відміткою «за закінченням терміну зберігання»
Станом на 26.12.2019 року рішення суду не виконано, загальна заборгованість становить 363 447,00 грн. 
Задовольняючи подання виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник свідомо ухиляється від виконання судових рішень, а тому з метою забезпечення виконання судового рішення щодо стягнення заборгованості необхідно вжити відповідних заходів, встановивши щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
До Конституційних засад здійснення правосуддя та основних принципів цивільного судочинства (стаття 129 Конституції України, стаття 2 ЦПК України) належить обов`язковість судового рішення.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (стаття 18 ЦПК України). 
Право громадян України на пересування, у тому числі й залишення території України, закріплено у статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 33 Конституції України. У той же час на здійснення цих прав може бути встановлено обмеження, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. 
В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.
Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (пункт 19 частини третьої статті 18 Закону).
Згідно частин першої, третьої статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.
Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначено підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України. Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.
За змістом пункту 5 частини 1 вказаної статті підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання.
З аналізу вищевказаного слідує, що установлене міжнародними нормами права та Конституцією і Законами України право громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене відносно боржника-фізичної особи за судовим рішенням шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням суду у разі встановлення факту його ухилення, тобто умисного невиконання рішення суду або рішення інших органів (посадових осіб), в межах виконавчого провадження. 
Відповідно до положення частини третьої статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.
Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.
Отже, наявність у боржника невиконаних зобов`язань у виконавчому провадженні сама по собі не є підставою для обмеження його права на виїзд за межі України, оскільки необхідною умовою для застосування такого обмеження є навмисне та свідоме невиконання боржником рішення суду. 
Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
По справі встановлено, що заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 квітня 2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 02.10.2013 року в сумі 363 447 грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1817,24 грн.
На підставі виконавчого листа Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області № 524/7987/16-ц від 04.10.2017 року приватним нотаріусом Скрипник В.В. відкрито виконавче провадження № 60189326. 
Вбачається, що доказів вручення боржнику Рибальченко О.В. заочного рішення суду від 18.04.2017 року, постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника, повідомлень та викликів приватного виконавця, матеріали справи не містять. Поштове повідомлення повернуто не врученим з відміткою «про закінчення терміну зберігання», що не може свідчити про його належне вручення боржнику.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_1 було відомо про відкриття виконавчого провадження та факт її ухилення від виконання вказаного рішення суду не знайшов свого підтвердження. 
Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання зобов`язання не свідчить про свідоме ухилення її від виконання своїх обов`язків. 
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення та наявність підстав для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що спростовують висновки місцевого суду.
З огляду на наведене ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання нею своїх зобов?язань належить відмовити за безпідставністю.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Федосєєва Дмитра Олександровича - задовольнити.
Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 грудня 2019 року - скасувати та постановити з цього питання нове судове рішення.
У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання нею своїх зобов?язань - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                С.Б. Бутенко

Судді:                                                                        О.І. Обідіна

                                                                       Л.М. Хіль