Ухвала
 
05 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 308/2193/16-ц
 
провадження № 61-21493ск19
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 09 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Тарновецької сільської ради про визнання правочинів недійсними та визнання права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 09 грудня 2016 року.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03 грудня 2019 року справу призначено судді-доповідачу            Кривцовій Г. В.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду            Кривцової Г. В. від 12 грудня 2019 року касаційну скаргу             ОСОБА_1 залишено без руху та заявнику запропоновано сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та надати документ, що підтверджує сплату судового збору. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 
від 23 січня 2020 року у зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 судового збору на неактуальні банківські реквізити, заявнику продовжено строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 грудня 2019 року.
 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2020 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду               від 04 березня 2019 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 09 грудня 2016 року відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги у розмірі                          5 512,00 грн, що внесений згідно із квитанцією № 15131 від 03 січня 2020 року на розрахунковий рахунок 31219207026007, отримувач - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код банку отримувача - 899998, код отримувача - 38004897.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
 
При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що інформація про зарахування судового збору на суму 5 512,00 грн за подання касаційної скарги ОСОБА_1 згідно із квитанцією від 03 січня 2020 року № 15131 відсутня.
 
З 01 січня 2020 року змінилися банківські реквізити для сплати судового збору за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, інформація про що було розміщено на офіційному веб-сайті Верховного Суду та Державної казначейської служби України.
 
Ураховуючи наведене, заявником було сплачено судовий збір за подання касаційної скарги на неправильні банківські реквізити.
 
Кошти, які було сплачено з 01 січня 2020 року на попередні рахунки Казначейством України не зараховуються, а повертаються банківським установам як «нез`ясовані надходження».
 
Отже, заявнику слід надати до суду касаційної інстанції документально підтверджені відомості щодо зарахування сплаченого ним судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 5 512,00 грн до спеціального фонду Державного бюджету України (довідку органу Державної казначейської служби України про зарахування судового збору).
 
Ураховуючи викладене, а також те, що судовий збір, який заявник просить повернути не зарахований на банківський рахунок Верховного Суду, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець