ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/364/20 Справа № 205/6656/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 березня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката Пантюхова В.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В с т а н о в и в :
До Дніпровського апеляційного суду надійшла вищезазначена справа про адміністративне правопорушення, 
В апеляційній скарзі адвокат Пантюхов В.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Обґрунтовуючи доводи клопотання про поновлення строку зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Про наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дізнався після звернення до виконавчої служби, оскільки відносно нього відкриті виконавчі провадження. На підставі викладеного вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
В клопотанні адвоката Пантюхова В.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження не наведено ніяких мотивів, які свідчать про те, що саме з поважних причин апелянт не мав можливості своєчасно оскаржити постанову суду. 
Як вбачається з матеріалів справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 знав про існування справи про адміністративне правопорушення відносно нього, що підтверджується матеріалами справи, а саме особистим підписом ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1), про те, що останній повідомлений про час та місце розгляду справи відносно нього. Крім того, в матеріалах справи міститься судова повістка про виклик у судове засідання ОСОБА_1 (а.с. 7), що свідчить про належне повідомлення останнього про час та місце розгляду справи. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 про час та місце розгляду адміністративної справи був повідомлений належним чином, мав об`єктивну можливість дізнатися результат судового розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також, для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення. 
Крім того, апелянтом у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарженні не зазначено коли саме ОСОБА_1 отримав копію постанови суду першої інстанції та з якого моменту йому стало відомо про позбавлення його права на керування транспортним засобом. В якості доказу апелянтом надана до апеляційної скарги довідка слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровської області від 28.08.2017 року про порушення кримінального провадження № 120170406900001613 за фактом таємного викрадення чужого майна за ч. 1 ст. 185 КК України. Вказана довідка не може бути прийнята судом в якості належного доказу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. 
Апелянтом у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не наведено належних доводів про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, який на час звернення становить більше 2 років, оскільки не конкретизовано обставини та час, коли саме ОСОБА_1 стало відомо про існування постанови суду першої інстанції відносно нього. 
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
Згідно до штампу вхідної кореспонденції Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, апеляційна скарга на вищевказану постанову подана 10 березня 2020 року, тобто після закінчення десятиденного строку на оскарження постанови суду, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. 
З огляду на викладене, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, вважаю за необхідне відмовити адвокату Пантюхову В.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в поновлені строку на апеляційне оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження з неповажних причин.

Керуючись ст. 294 Кодексу про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Пантюхова В.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2017 року.
Апеляційну скаргу адвоката Пантюхова В.С. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - повернути особі, яка її подала, через неповажність причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
       Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                О.Ю. Іванченко