ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1378/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 червня 2020 року                                                                 м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                                             Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                  Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги  ОСОБА_1 , Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про:
- визнання протиправним та скасування наказу від 03.04.2019 № 157 «Про звільнення зі служби цивільного захисту», яким капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 звільнено із служби цивільного захисту у запас та виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій,
- поновлення ОСОБА_1 з 04.04.2019 на службі цивільного захисту на посаді начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно - рятувальної частини аварійно - рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що наказом від 03.04.2019 № 157 «Про звільнення зі служби цивільного захисту» капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 протиправно звільнено із служби цивільного захисту у запас та виключено з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Протиправність оскаржуваного рішення зумовлена порушенням відповідачем процедури проведення атестування позивача, на підставі якої винесено оскаржуваний наказ, та порядку його винесення.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області від 03.04.2019 № 157 «Про звільнення зі служби цивільного захисту». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 та Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області подано апеляційні скарги.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області задоволено. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 скасовано, та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 29.04.2020 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 року скасовано, а справу № 620/1378/19 направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Підставою для скасування постанови суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд стало те, що ухвалюючи оскаржувану постанову від 22.10.2020 року, апеляційний суд не дотримався порядку, встановленого КАС України щодо вручення повістки, розглянувши справу за відсутності позивача, щодо якого немає належних відомостей про вручення йому судової повістки.
Так, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить:
- скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 р. в частині задоволення адміністративного позову, а саме: частково змінити в його мотивувальній частині та замість неприйняття судом до уваги посилань позивача на ігнорування відповідачем положень ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зазначити, що звільнення позивача зі служби цивільного захисту відбулося із порушенням і цієї норми чинного законодавства України;
- в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким поновити ОСОБА_1 , з 04.04.2019 р. на службі цивільного захисту  на посаді начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області;
-  врешті рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.
Мотивуючи свою апеляційну скаргу, позивач вказує, що судом першої інстанції невірно застосовано норми ст. 235 КЗпП України, оскільки у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. 
Зважаючи на те, що судом першої інстанції встановлено, що позивача звільнено зі служби цивільного захисту незаконно, а також те, що на момент розгляду справи сплив максимально можливий строк перебування позивача у розпорядженні начальника, позивач в силу приписів ст. 235 КЗпП України повинен був поновити позивача на раніше займаній посаді начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області.
Також позивач вважає, що норми чинного законодавства не містять жодної заборони рятувальникам - особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту вступати до вже існуючих профспілок.
Також апеляційну скаргу подано Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 р. в частині задоволених позовних вимог і ухвалити нове рішення у відповідній частині, яким у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Управління ДСНС України у Чернігівській області від 03.04.2019 р. № 157 «Про звільнення зі служби цивільного захисту» відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час прийняття рішення у справі порушено норми процесуального закону, оскільки вважає, що судом першої інстанції неправомірно визнано поважними та поновлено строк звернення позивача до суду із позовом.
Також апелянт вказує на невірне твердження суду першої інстанції про те, що відповідач звільнив позивача зі служби цивільного захисту без проведення атестування в установленому законодавством порядку, оскільки позивача було звільнено із займаної посади у зв`язку із закінченням строку перебування у розпорядженні начальника Управління. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 р. справу прийнято до провадження Шостого апеляційного адміністративного суду та призначено до судового розгляду в судовому засіданні на 10.06.2020 р. о 14:15 год.
В судове засідання сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи.
Від Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надійшло. Клопотання про продовження строку на подання відзиву до суду не надходило. Зважаючи на те, що подання відзиву на апеляційну скаргу є правом, а не обов`язком учасника справи, колегія суддів не вбачає перешкод для подальшого розгляду справи за його відсутності.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому він просить залишити його апеляційну скаргу без задоволення. Вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі необґрунтованими.
Також від позивача електронною поштою (без засвідчення ЕЦП) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою адвоката, яке судовою колегією відхиляється, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження викладених в клопотанні обставин. Також в матеріалах справи відсутні докази залучення у справі адвоката. Інших причин поважності неявки в судове засідання позивачем не наведено. Заяви про розгляд справи за його участі до суду не надходило.
Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, з метою недопущення затягування розгляду справи,  а також наявність всіх необхідних пояснень від кожної сторони щодо предмета спору, колегія суддів дійшла висновку про необхідність подальшого розгляду справи за наявними в матеріалах справи доказами відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволених позовних вимог, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.07.2014 р. проходив службу в органах і підрозділах цивільного захисту за контрактом на посаді начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Чернігівській області, що підтверджується послужним списком позивача, наявним у матеріалах справи.
Наказом Управління ДСНС України у Чернігівській області від 06.07.2017 р. № 238 тр (по особовому складу) «Про звільнення зі служби цивільного захисту» капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , колишнього начальника рятувального відділення групи рятувальних робіт аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Чернігівській області, який перебуває у розпорядженні начальника Управління ДСНС України у Чернігівській області, на підставі протоколу атестаційної комісії Управління ДСНС України у Чернігівській області від 15.06.2017 р. № 17, було звільнено зі служби цивільного захисту у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом 1 пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (у зв`язку із закінченням строку контракту) та виключено з кадрів ДСНС України з 06.07.2017 р.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суд від 12.03.2018 р. у справі № 825/1196/17, залишеним в силі постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018, позов ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу і зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області від 06.07.2017 № 238 тр «Про звільнення зі служби цивільного захисту», у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Після отримання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 р. у справі № 825/1196/17, позивач звернувся до начальника Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області із заявою, у якій просив поновити його на службі цивільного захисту на раніше займаній посаді.
Листом від 30.08.2018 р. № 07-05/4112 Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області повідомило позивачу, що вказане судове рішення не передбачає його поновлення на раніше займаній пораді.
03.04.2019 р. Управління ДСНС України у Чернігівській області видало наказ № 157 «Про звільнення зі служби цивільного захисту», яким капітана служби цивільного захисту ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні начальника Управління ДСНС України у Чернігівській області, відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнило із служби цивільного захисту у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 12, пунктом 84 (у зв`язку із закінченням строку перебування особи рядового і начальницького складу у розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи Підрозділу служби цивільного захисту) та виключило з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
Вважаючи наказ № 157 від 03.04.2019 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що у зв`язку з набуттям законної сили рішення суду від 12.03.2018 р. у справі № 825/1196/17, після закінчення строку контракту про проходження служби цивільного захисту, в силу приписів п. 2, пп. 2 п. 5 розділу І  Порядку № 929 обов`язково мало бути проведено атестування позивача, проте таке атестування у  встановленому порядку проведено не було. В подальшому, відповідач знов звільнив позивача зі служби цивільного захисту без проведення атестування в установленому законодавством порядку, що свідчить про невідповідність оскаржуваного наказу нормам чинного законодавства України, якими встановлено обов`язковість проведення такого атестування.
Разом з тим, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог в частині поновлення позивача на займаній посаді, оскільки наказ Управління ДСНС України у Чернігівській області від 30.06.2017 р. № 232 тр «Про кадрові питання», яким ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження начальника Управління ДСНС України в Чернігівській області, позивачем в судовому порядку не оскаржувався та є чинним на момент розгляду справи. 
Колегія суддів частково погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Приписами ч. 1 ст. 101 Кодексу цивільного захисту від 02.10.2012 № 5403-VI (надалі - Кодекс), служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 101 Кодексу).
Відповідно до ч. 1 ст. 103 Кодексу щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.
Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу (ч. 4 ст. 103 Кодексу).
Так, у відповідності до п. 45 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі - Положення № 593) контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.
Для проходження служби цивільного захисту можуть бути укладені, зокрема, такі контракти: про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового і начальницького складу служби цивільного захисту в порядку, встановленому цим Положенням (пп. 1 п. 46 Положення № 593).
Контракт укладається, зокрема, про проходження служби цивільного захисту на строк від трьох до п`яти років - з особами, які приймаються на службу за контрактом на посади, що заміщуються особами рядового і молодшого начальницького складу (пп. 1 п. 47 Положення № 593).
Згідно з п. 51 Положення № 593 після укладення контракту видається наказ по особовому складу про прийняття на службу цивільного захисту і призначення на посаду.
Строк дії контракту обчислюється з дня набрання ним чинності. Про день набрання чинності контрактом робиться відповідний запис в усіх примірниках контракту (п. 53 Положення № 593).
Водночас, п. 56 Положення № 593 встановлено, що днем припинення строку дії контракту вважається, зокрема, день закінчення строку дії контракту.
Відповідно до пп. 1 п. 176 Положення № 593 контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту, у зв`язку із закінченням строку контракту, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні.
Так, п. 2 Розділу І Порядку проведення атестування осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.09.2014 № 929 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2014 за № 1192/25969 (далі - Порядок № 929) передбачає, що атестування осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) проводиться з метою визначення рівня їх професійної підготовки, ділових та моральних якостей, відповідності займаним посадам та можливості використання на службі відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі - Положення).
Перелік підстав, якими обумовлюється обов`язковість проведення атестування осіб рядового і начальницького складу встановлений п. 5 Розділу І Порядку № 929, зокрема, атестування проводиться:
1) за кожною із займаних посад - не раніше ніж через 5 років з дня останнього атестування;
2) у разі закінчення строку контракту про проходження служби цивільного захисту - не пізніше ніж за два тижні до закінчення строку дії чинного контракту - незалежно від строку попереднього атестування;
3) у разі розірвання контракту достроково однією із сторін при звільненні із служби цивільного захисту у зв`язку із скороченням штатів та у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу - незалежно від строку попереднього атестування;
4) перед закінченням курсантами, слухачами (денної форми навчання) навчання у навчальних закладах цивільного захисту. У рік закінчення навчального закладу за новим місцем служби вони атестуванню не підлягають;
5) при призначенні на вищу посаду;
6) при переміщенні на нижчу посаду;
7) у разі якщо під час останнього атестування особи рядового чи начальницького складу поряд з визначенням відповідності займаній посаді отримано рекомендацію про подальше службове використання за умови усунення недоліків, зазначених у тексті атестації, у визначені терміни, але не більше ніж 6 місяців.
Отже, пп. 2 п. 5 Розділу I Порядку № 929 передбачено, що у разі закінчення строку контракту про проходження служби цивільного захисту - не пізніше ніж за два тижні до закінчення строку дії чинного контракту, незалежно від строку попереднього атестування, проводиться атестування осіб рядового і начальницького складу.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що з моменту набрання законної сили рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 про визнання протиправним та скасування наказу Управління від 06.07.2017 № 238 тр «Про звільнення зі служби цивільного захисту», позивач перебував у розпорядженні начальника Управління.
Відповідно до п. 83 Положення № 593 загальний строк перебування особи рядового і начальницького складу в розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не може бути більшим, ніж шість місяців з урахуванням часу перебування на стаціонарному лікуванні. У разі наявності підстав для продовження строку лікування за висновком медичного закладу строк перебування в розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту може бути продовжений Головою ДСНС до завершення лікування.
Так, в період з 05.07.2018 р. по 03.04.2019 р., що охоплює більше, ніж шість місяців, позивач не з`являвся на службі цивільного захисту, про що свідчать акти відсутності особи начальницького складу на службі. Крім того, позивач під час апеляційного розгляду справи не надав доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та у встановленому порядку пояснювали відсутність останнього на службі, або спростовували відомості, викладені в актах відсутності особи начальницького складу на службі.
Надані позивачем акти про недопуск начальника відділення ГРР АРЧ АРЗ СП до робочого місця від 05.07.2018 р. (а.с. 172-173 т. І), колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони носять одноразовий характер. Доказів того, що позивач звертався до керівника відповідача з метою допуску його до робочого місця та йому було відмовлено у такому допуску із зазначенням відповідних причин, матеріали справи не містять.
В той же час, на момент видання оскаржуваного наказу, позивач, відповідно до наказу від 30.06.2017 р. № 232 тр «Про кадрові питання», з урахуванням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2017 р., не займаючи жодної посади, перебував у розпорядженні начальника Управління.
Коли позивач прибув до Управління  - 03.04.2019 р., з метою визначення підстав для продовження строку перебування в розпорядженні, позивачу було запропоновано надати пояснення про підстави відсутності на службі. Надати відповідні документи позивач відмовився, про що було складено відповідний акт.
З наведеного слід дійти висновку, що відсутність позивача в період з 05.07.2018 р. по 03.04.2019 р. унеможливлювала вирішення питання про подальше проходження служби.
З метою дотримання вимог ст. 175 Положення про проходження служби, відповідачем було проведено із позивачем індивідуальну бесіду. Зміст проведеної бесіди був відображений в аркуші бесіди. У зв`язку із відмовою позивача підписати вказаний аркуш було складено акт про відмову із його ознайомленням. 
В той же день позивачу було доведено оскаржуваний наказ від 03.04.2019 р. та запропоновано поставити підпис про ознайомлення із наказом. Однак, позивач відмовився від ознайомлення із наказом, що було зафіксовано відповідним актом. Крім того, позивачу було запропоновано отримати витяг із вказаного наказу та документи пов`язані зі звільненням, від отримання яких він також відмовився, про що також було складено відповідний акт.
Не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що акти складені відповідачем 03.04.2019 р. є сфальсифікованими, оскільки не підтверджуються жодними належними та допустимим доказами та є лише припущенням позивача.
Посилання позивача на порушення ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності» в частині надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця виборним органом первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, колегія суддів визнає необґрунтованим, оскільки вказана норма поширюється на працівників, які працюють за трудовим договором. 
Так, п. 5 ч. 2 ст. 110 Кодексу цивільного захисту України містить пряму заборону на утворення професійних спілок для рятувальників - осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.
Отже, наявність такої заборони унеможливлює застосування процедур, передбачених Кодексом законів про працю України та Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії їх діяльності» в частині гарантій, пов`язаних із профспілковою діяльністю. 
Відповідно до п. 84 Положення № 593, у разі коли після закінчення строку перебування особи рядового і начальницького складу у розпорядженні керівника (начальника) відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту не вирішено питання подальшого проходження нею служби, така особа звільняється із служби цивільного захисту.
При цьому, Положення містить перелік підстав звільнення осіб рядового і начальницького складу, серед яких пп. 1 п. 176 звільнення зі служби цивільного захисту у зв`язку із закінченням строку контракту передбачено як окрему підставу.
Враховуючи викладене та те, що звільнення позивача відбулось не у зв`язку із закінченням строку контракту, тому висновок суду першої інстанції про необхідність дотримання процедур, передбачених при звільненні у зв`язку із закінченням строку контракту, враховуючи, що звільнення не пов`язано з цим, є помилковим.
З тексту оскаржуваного наказу Управління від 03.04.2019 № 157 «Про звільнення зі служби цивільного захисту» вбачається, що позивача звільнено зі служби цивільного захисту у запас (з постановкою на військовий облік) за пп. 12 п. 176 та п. 84 Положення.
Відтак, колегія суддів приходить до переконання про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо неправомірного звільнення позивача зі служби цивільного захисту без проведення атестування у встановленому законодавством порядку, позаяк, з урахуванням вимог п. 5 Розділу І Порядку № 929, жодна з вказаних підстав для проведення атестування позивача не могла застосовуватися у даному випадку, адже ОСОБА_1 було звільнено у зв`язку із закінченням строку перебування у розпорядженні начальника Управління на підставі п. 84 Положення № 593.
Колегія суддів відхиляє доводи суду першої інстанції щодо необхідності врахування висновків суду у справі № 825/1196/17 щодо порушення Управлінням ДСНС України у Чернігівській області процедури проведення атестування позивача, оскільки підстави та правомірність прийняття наказу від 03.04.2019 № 157 не входили до предмету доказування у даній справі.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що на час винесення оскаржуваного наказу, відповідача вже було звільнено із займаної посади згідно з наказом від 30.06.2017 № 232 тр (по особовому складу) «Про кадрові питання», який позивачем у судовому порядку не оскаржувався та є чинним, що не спростовано ОСОБА_1 .
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу  Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області від 03.04.2019 № 157 «Про звільнення зі служби цивільного захисту».
З огляду на правомірність оскаржуваного наказу від 03.04.2019 № 157 та його прийняття з дотриманням положень чинних нормативно-правових актів, підстави для задоволення вимог про зобов`язання Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області поновити ОСОБА_1 на раніше займаній посаді відсутні.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а відтак відсутність підстав для їх задоволення.
Щодо доводів відповідача про те, що судом першої інстанції необґрунтовано поновлено строки на звернення до суду із позовом, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суд з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
При оцінці підстав для поновлення строку на оскарження, суду необхідно враховувати, що право на оскарження є складовою права особи на судовий захист, а тому будь-яка відмова у допуску до суду, в тому числі із підстав пропуску строку, не повинна суперечити самій суті такого права.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач дізнався про оскаржуваний наказ 26.04.2019 р. з відповіді на запит адвоката, а звернувся до суду із позовом 20.05.2019 р., що підтверджується відміткою суду на позовній заяві, а, тому з метою надання позивачу доступу до правосуддя, суд першої інстанції правомірно поновив позивачу строк звернення до суду з метою надання йому можливості оскаржити дії, які на його думку становлять втручанням у його право.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій спростовують висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Доводи ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно  ст. 317 КАС України  апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким в задоволенні позову в цій частині відмовити, оскільки судом при вирішенні справи порушено норми матеріального права. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.  243,  244,  250,  310,  311, 313, 315,  317,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області від 03.04.2019 № 157 «Про звільнення зі служби цивільного захисту» та прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                      О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          Л.О.Костюк

                                                                                          О.Є. Пилипенко