ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2020 року
м. Харків

справа №635/6899/18
провадження №22-ц/818/1687/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.
суддів: Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.

учасники справи:
позивач: ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
відповідачі:  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою  ОСОБА_1  про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року у складі судді Шинкарчука Я.А.,-

в с т а н о в и в :

25 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» ( далі за текстом - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ) звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якому просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № МL 708/044/2008 від 18.03.2008 року у загальному розмірі 2789255, 74 грн, у тому числі: 503959, 94 грн - суму заборгованості за кредитом; 105305, 91 грн - заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам ; 2223820, 37 грн - пеня за прострочення виконання зобов`язань, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується договором купівлі продажу квартири, посвідченим ПН ХРНО Харківської області С.В. Куриленко, 18 травня 2005 року № 1476, зареєстрованого у КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» 25.05.2005 року, реєстраційний № НОМЕР_1 , номер запису 2010/3 в книзі 17, загальною площею 69, 30 кв.м., житловою площею 44, 90 кв.м. шляхом проведення прилюдних торгів за ціною не менше 329000, 00 грн. 

21 листопада 2019 року відповідач ОСОБА_1 надала письмову заяву про забезпечення доказів у порядку статей 116-117 ЦПК України, в якій просила забезпечити докази шляхом витребування у позивача оригіналів документів, а саме: договору про відступлення права вимоги від 01.07.2010 року; договору купівлі продажу кредитного портфелю від 29.06.2010; кредитного договору № ML 708/044/2008 від 18.03.2008 року; Статуту ТОВ «ОТП Факторинг України» та зобов`язати позивача надатиінші додатки (копії документів, доданих до позовної заяви та в судових засіданнях) у відповідності до діючого законодавства, зокрема ст. 95 ЦПК України.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року, з урахуванням виправлення описки ухвалою цього ж суду від 02 грудня 2019 року,, заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернуто заявнику. Позовна заява ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишена без руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 21.11.2020 року в частині повернення заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення доказів та постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що докази, які вона просить забезпечити, надані до матеріалів позовної заяви в копіях, які не засвідчено належним чином. Документи, з яких вони зроблені, викликають сумнів у їх легітимності, тому є підстави вважати, що документи можуть бути втрачені або взагалі відсутні у позивача, у зв`язку з чим їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

В іншій частині ухвала Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року відповідачем ОСОБА_1 не оскаржується.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано. 

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 

Повертаючи заяву про забезпечення доказів суд першої інстанції виходив з того, що в цій заяві не зазначено належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів у запропонований позивачем спосіб, зокрема дійсної наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим 

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи з огляду на таке.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів дійшла висновку, що постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на таке.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Частина перша статті 117 ЦПК України містить перелік вимог до заяви про забезпечення доказів, зокрема у заяві необхідно зазначити докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Виходячи зі змісту ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Заявник, звертаючись із заявою про забезпечення доказів, мотивувала її вимоги тим, що практично всі докази, які б підтверджували доводи позивача, зокрема, як і ті які відповідач ОСОБА_1 просить витребувати, додані до матеріалів позовної заяви в копіях, які належним чином не засвідчені, а тому викликають сумнів в їх достовірності та ідентичності, ці докази необхідні відповідачу ОСОБА_1 для того, щоб належним чином захистити свої права та законні інтереси, тому що достовірно не знає, чи дійсно вона повинна доводити саме перед ТОВ «ОТП «Факторинг Україна» та судом безпідставність пред`явлених до неї позовних вимог, чи відбулося відступлення прав за кредитним та іпотечним договором, а також чи відповідають вимогам законодавства такі правочини.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місце знаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Згідно ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається:
1) найменування суду, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;
4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;
5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;
6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;
7) перелік документів, що додаються до заяви.

Крім того, процесуальний механізм забезпечення доказів - це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Разом з тим,  ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам до змісту заяви про забезпечення доказів, що визначені у ст. 117 ЦПК України, оскільки заявником не наведено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, а також обставини, для доказування яких вони необхідні.

Таким чином, перевіряючи відповідність поданої заяви вимогам ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що заявником не наведено достатніх підстав того, що докази які останній просить витребувати, можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим або утрудненим.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про повернення заявнику заяви про забезпечення доказів ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Проте відповідно до ч. 11 ст. 83 ЦПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ виникає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. 

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року в частині повернення заяви про забезпечення доказів - залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381-384, 389-390 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 листопада 2019 року в частині повернення заяви про забезпечення доказів залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

Н.П. Пилипчук