УХВАЛА

18 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/6175/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 (повний текст складено 31.03.2020)
за позовом Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»
до Національного банку України,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача  - Державна казначейська служба України, 
про стягнення 277 195 198,41 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 у справі №910/6175/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020, позовні вимоги Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» задоволено; стягнуто з Національного банку України на користь Державної організації (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» збитки в розмірі 277 195 198,41 грн. та 672 350 грн. - витрат по сплаті судового збору. 
22.04.2020 (згідно з відміткою на конверті) Національним банком України  безпосередньо до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 910/6175/19.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу касаційної скарги між суддями від 27.04.2020 року у справі № 910/6175/19 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460 - ІХ, яким внесено зміни до законодавчих актів України. 

Оскільки скаржником подано касаційну скаргу після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 №460-IX, то подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

За правилами пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 08.02.2020) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанцій не було враховано висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 справі № 905/1328/17 щодо застосування норм і права, зокрема, статей 2, 33 Закону України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб".
 
Крім того, скаржник зазначив, що відсутній правовий висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме норм статті 8 Закону України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", статті 4 Закону України "Про Національний банк України", статті 56 Закону України "Про банківську діяльність ".  

13.05.2020 до Суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшло клопотання про повернення касаційної скарги Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 910/6175/19. В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначив, в касаційній скарзі підставою для перегляду судового рішення в касаційному порядку Національний банк України вказав, що судом не враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 14 листопада 2018 року по справі № 905/1328/17, проте норми права застосовані під час розгляду зазначеної  справи  та норми права, застосовані у справі № 910/6175/19 є відмінними. Крім того, Національний банк України зазначив, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 1166 та 1173 Цивільного кодексу України, проте на сьогодні в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні ряд постанов Верховного Суду щодо застосування зазначених статей Цивільного кодексу України, які свідчать не лише про наявність такого висновку Верховного Суду, а й про єдність та сталість судової практики щодо застосування статей 1166 та 1173 Цивільного кодексу України.  
 
Розглянувши матеріали касаційної скарги та клопотання про повернення касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з чим, відповідно до правил статті 294 ГПК України необхідно відкрити касаційне провадження у справі №910/6175/19 за вказаною касаційною скаргою з вищенаведених у касаційній скарзі підстав з призначенням у судовому засіданні для детального з`ясування та перевірки як обґрунтування доводів касаційної скарги щодо наявності обґрунтованих підстав касаційного оскарження, так і доводів клопотання про повернення касаційної скарги щодо необґрунтованості вищевказаних підстав, а в клопотанні про повернення -  відмовити.
Касаційна скарга подана разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження постанови у справі  № 910/6175/19.    

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтована тим, що заявником лише 03.04.2020 отримано копію оскаржуваної постанови, що підтверджується копією поштового конверту з штриховим кодовим ідентифікатором (долучено до матеріалів касаційної скарги).  

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно зі ст.288 Господарського процесуального кодексу України:

"1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

3. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім  випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу."

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/6175/19 прийнята 12.03.2020, повний текст складено 31.03.2020, скаржником отримано 03.04.2020, скаржник звернувся з касаційною скаргою 22.04.2020, тобто у двадцятиденний строк з дня вручення йому такого судового рішення у відповідності до вимог ч.2 ст.288 ГПК України, що підтверджено належними доказами, а саме копією поштового конверту з штриховим кодовим ідентифікатором (долучено до матеріалів скарги), тому, колегія суддів вважає за необхідне пропущений процесуальний строк поновити.

Скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 у справі № 910/6175/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020,  до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Частиною 1 ст. 332 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Зазначене клопотання мотивовано тим, що стягнення на користь Фонду такої значної суми як 277 195 198,41 грн. та витрат по сплаті судового збору у сумі 672 350,00 грн. до закінчення касаційного перегляду оскаржуваних рішень може завдати шкоди державним інтересам і мати вкрай негативні наслідки, вирішуючи, зокрема, питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, необхідно враховувати, що їх виконання може унеможливлювати повернення грошових коштів у разі прийняття судом касаційної інстанції рішення про їх скасування. Оскільки у разі примусового звернення стягнення на грошові кошти і перерахування їх позивачу, останнім вони можуть бути використані і в разі скасування оскаржуваних рішень відсутність коштів на рахунках позивача може бути суттєвим ускладненням для здійснення повороту виконання судового рішення.

Суд вважає обґрунтованими наведені у клопотанні доводи, а тому доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про зупинення виконання оскаржуваного рішення. 

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.02.2018 у справі №910/1396/16 встановлено, що хоча на даний час Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала своє функціонування, але з урахуванням конкретних обставин, у касаційного суду наявна можливість прийняти  касаційну скаргу  у паперовій формі, яка подана безпосередньо до Верховного Суду, з урахуванням того, що з 05.02.2018 у суду наявний доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для перевірки представництва сторін та доступ до єдиної системи діловодства спеціалізованого суду, що забезпечує можливість отримання касаційним судом електронної копії судового рішення, і касаційний суд наділений повноваженнями, відповідно до частини першої статті 294 ГПК України, щодо витребування паперових справ з судів нижчих інстанцій.

Керуючись статтями 119, 234, 287, 294, 295, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

1.Заяву Національного банку України про поновлення строку на касаційне оскарження  задовольнити.  

2. Поновити Національному банку України строк для подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі №910/6175/19. 

3.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 910/6175/19. 

4. Призначити до розгляду касаційну скаргу Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 910/6175/19 на 01 липня 2020 року о  12:00 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 332.

5. Визначити строк для подання відзиву на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, до Касаційного господарського суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) до  01.06.2020.

6. Зупинити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 у справі № 910/6175/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020,  до закінчення його перегляду в касаційному порядку.  

7. Клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про повернення касаційної скарги Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 у справі № 910/6175/19 залишити без задоволення.

8. Витребувати з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №910/6175/19.

9.  Явка представників учасників справи не є обов`язковою. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                    І. Кушнір

Судді                                                                                                                 Є. Краснов
                                                                                                             
                                                                                                                 Г. Мачульський