ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 661/5465/19 Головуючий у 1 інстанції: Червоненко Д.В.
Номер провадження: 33/819/72/20 Доповідач: Коломієць Н.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
 
іменем України

24 квітня 2020 року                                                                           м. Херсон
Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Коломієць Н.О. 
за участю секретаря Березовського С.В.
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 
захисника Шиліна Є.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за апеляційною скаргою захисника Шиліна Є.Ю. на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 20.01.2020 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1  ст. 130  КУпАП , -

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтень Ширяєвського району Одеської області, громадянина України, працюючого сервіс-менеджером у ТОВ «Фокстрот», зареєстрованого та проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Суд встановив, що ОСОБА_1 16.11.2019 року о 02-57 годині в м. Нова Каховка по вул. Першотравневій, керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21099, д/н  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник Шилін Є.Ю. зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції не з`ясовані всі фактичні обставини справи, що мають значення для її вирішення, у зв`язку із чим просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належними та допустимими доказами. Зазначає, що суд вибірково та неповно виклав у постанові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , при цьому безпідставно відхилив клопотання сторони захисту про допит додаткових свідків та не допитав в якості свідка ОСОБА_3 , залученого поліцейським на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . Вважає відеозапис, наданий поліцейськими неналежним доказом, оскільки події, зафіксовані на відеозапису переривчасто. Крім того посилається на те, що працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд та стан сп`яніння за допомогою алкотеста або у найближчому закладі охорони здоров`я, а навпаки - пересвідчившись в тому, що ОСОБА_1 був тверезий, не відсторонив останнього від керування транспортним засобом, а відпустив.
Захисник Шилін Є.Ю. та ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримали, посилаючись на недопустимість зібраних у справі доказів.
Заслухавши доповідь судді, позиції учасників апеляційного розгляду, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом першої інстанції вимоги ст. 280 КУпАП належним чином дотримані.
Доводи апеляційної скарги про недопустимість зібраних доказів перевірені апеляційним судом під час апеляційного розгляду і не містять посилань, які б вказували на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, які є підставою для її скасування.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Дослідивши зібрані у справі докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 095027 від 16.11.2019 року, письмові пояснення ОСОБА_3 , допитавши свідка ОСОБА_2 та оцінивши ці докази з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, 16.11.2019 року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. 
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що наведені вище докази не можуть бути допустимими доказами вини, з наступних підстав.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 095027 від 16.11.2019 року складений уповноваженою особою та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, підписаний поліцейським, який його склав, свідками - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . 
В суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 підтвердив викладені у протоколі та своїх письмових поясненнях факти.
Твердження захисника під час апеляційного розгляду про те, що у протоколі відсутнє послання на відповідну норму ПДР, яка передбачає заборону керування транспортним засобом в стані сп`яніння та безпідставно вказано на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5. ПДР, а не пункт 2.9. ПДР як на підставу недопустимості цього доказу, апеляційний суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і в протоколі вірно вказано на порушення ним саме п. 2.5. ПДР.
Зміст протоколу відповідає вимогам статті 256 КУпАП, у якому зазначено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 цього ж Кодексу, об`єктивною стороною якого є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор поліції був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував того факту, що 16.11.2019 року близько 3 годин керував автомобілем ВАЗ 21099 та був зупинений працівниками поліції в м. Нова Каховка по вул. Першотравневій, однак стверджував, що алкогольних напоїв 16.11.2019 року не вживав, проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння працівники поліції  йому не пропонували, в його присутності протокол не складали, він сам запропонував поїхати до лікарні на медичне освідування, однак його відпустили та повернули транспортний засіб.
Разом з цим,  ОСОБА_1 на запитання головуючого підтвердив, що поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту, однак він відмовився, оскільки не довіряє поліцейським, що суперечить висловленій в апеляційній скарзі версії. 
Згодом  ОСОБА_1 за підказкою захисника знову почав заперечувати цей факт, вказуючи, що такої пропозиції не було взагалі, що свідчить про непослідовність його позиції, суперечності в показаннях про обставини події та викликає сумніви в їх достовірності. Оцінюючи досліджені апеляційним судом докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що  ОСОБА_1 дає неправдиві показання про обставини, які мали місце 16.11.2019 року.
Зокрема, відеозаписом правопорушення, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського зафіксовано, що 16.11.2019 року о 02:58 год. працівниками поліції був зупинений автомобіль ВАЗ 21099, білого кольору, в салоні якого окрім водія перебувало ще двоє чоловіків. На вимогу поліцейського водій заглушив двигун та вийшов з-за керма і представився як ОСОБА_1 . Поліцейський зазначив, що від нього чутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, на що ОСОБА_1 відповів (дослівно): «согласен, и что?», пропонував поліцейським вирішити проблему на місці без складання протоколу, розмовляв зухвало, виражався нецензурною лайкою, зазначив, що пив пиво, на пропозицію пройти освідування відмовився. 
В суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 підтвердив, що вночі 16.11.2019 року у його присутності ОСОБА_1 пропонували працівники поліції продути тестер Драгер або проїхати до лікарні для визначення стану сп`яніння, однак останній відмовився, що повністю узгоджується з дослідженим відеозаписом.
Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що суд не допитав в якості свідка ОСОБА_3 , залученого поліцейським на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки судом вживались заходи щодо виклику та допиту цієї осіб, двічі викликаючи його за адресою, наявною в матеріалах справи, однак ОСОБА_3 до суду не з`явився, застосування приводу до свідків чинним КУпАП не передбачено.
Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 не заперечував як факту його зупинки поліцейським, так і факту запрошення поліцейським двох осіб, враховуючи, що показання свідка ОСОБА_2 , дані в судовому засіданні, та пояснення ОСОБА_3 , наявні в матеріалах справи, зафіксовані поліцейським у письмовій формі відповідають відеозапису правопорушення апеляційний суд вважає, що зібраних судом доказів достатньо для визнання винуватості ОСОБА_1 . 
При цьому апеляційним судом задоволено клопотання захисника та допитано в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак показання цих осіб не спростовують встановлених судом фактів. 
Зокрема свідок ОСОБА_4 показав, що в момент зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 перебував в салоні цього автомобіля, на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 вийшов з-за керма та почав відповідати на запитання поліцейських. Свідок з машини не виходив, чув розмову уривчасто. Отже ці показання не можуть бути належним доказом на підтвердження версії сторони захисту.
Свідок ОСОБА_5 показав, що не був очевидцем зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , в ту ніч відпочивав у барі «Рандеву» неподалеку від цього місця та підійшов, коли ОСОБА_1 вже спілкувався з поліцейськими. Свідок давав суперечливі показання про те, що в його присутності поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти якийсь огляд, який саме не зрозумів, однак зробити це за допомогою алкотесту не пропонували, нарешті ОСОБА_1 сам запропонував проїхати до лікарні, після чого поліцейській його відпустили.
Апеляційний суд критично оцінює показання цих свідків, які не містять належної інформації щодо предмета доказування і спростовуються відеозаписом події, зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського, показаннями свідка ОСОБА_6 , даними в суді першої інстанції та письмовими поясненнями ОСОБА_3 .
Посилання апелянта на неповноту відеозапису не спростовують встановлених судом фактичних обставин справи, оскільки на відеозаписі безпосередньо зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 , який перебував за кермом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і не заперечував цього факту, в присутності двох свідків на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, що утворює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування, не вилучили посвідчення водія, не перемістили автомобіль на штрафмайданчик, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки ця обставина не спростовує факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі доказами, отже 
підстави для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відсутні
При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Керуючись ст.ст.  245, 247, 251, 256, 266, 278, 277-2, 280, 284, 294, 295, 296 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Шиліна Є.Ю. залишити без задоволення.
Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 20.01.2020 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1  ст. 130  КУпАП - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис
Згідно з оригіналом:
Секретар судового засідання С.В. Березовський 
Постанова набрала законної сили 24.04.2020 року