ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року	Львів	Справа № 607/29553/19 пров. № А/857/3443/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                             Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                  Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:         Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2020 року, головуючий суддя – Дзюбановський Ю.І., ухвалене о 14:09 год. у м. Тернополі, повний текст якого складено 21.02.2020 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

                                                     В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК №1851332 від 11.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він керував технічно справним автобусом, технічний стан транспортного засобу та обладнання відповідав вимогам стандартів та правил його експлуатації, зовнішні світлові вогні були справні. Натомість, інспектор поліції зупинив його та повідомив, що зовнішні світлові вогні передніх фар не були включені. Він на місці усунув несправність, яка виникла в процесі руху транспортного засобу, тобто, в даному випадку водій не порушив вимоги ПДР України. Під час розгляду інспектором поліції адміністративної справи водію не було надано достатньо часу для підготовки до справи, не було з`ясовано особу водія, його матеріальний та сімейний стан та інші обставини, які слід враховувати при розгляді справи. 
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що  несправність транспортного засобу було усунуто на місці, а отже відсутні будь-які підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11 грудня 2019 року інспектором УПП в Тернопільській області ДПП складена постанова серії ЕАК №1851332, якою до водія ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме водій 11.12.2019 року о 21 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька,48А, керував транспортним засобом марки «Богдан А-091» номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1 (а) ПДР України (порушення водіями транспортних засобів використання освітлених приладів у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, в тунелях).
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача підтверджено правомірність прийняття оскарженої постанови, судом не здобуто доказів відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Як встановлено ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Пунктом 19.1 (а) ПДР передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.
Також, як передбачено п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 31.5 ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 – 279-4 цього Кодексу.
Крім цього, ч. 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Матеріалами справи, зокрема, відеозаписом нагрудної камери поліцейського, підтверджено, що при винесенні оскарженої постанови по справі про адміністративне правопорушення позивачем не заперечувався факт керування ним транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби.
В ході розгляду даної справи також не знайшло свого підтвердження виникнення несправностей транспортного засобу, яким керував позивач.
Крім цього, санкція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає штраф за користування зовнішніми освітлювальними приладами, тоді як санкція за несправність зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, відтак дана обставина судом не досліджується.
З урахуванням наведеного, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, відтак вірним є висновок суду першої інстанції про те, що постанова серії ЕАК №1851332 від 11.12.2019 року по справі про адміністративне правопорушення є правомірною.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

                                                  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 лютого 2020 року у справі №607/29553/19 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 30.04.2020 року.