ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" березня 2020 р.           Справа№ 910/4007/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Руденко  М.А.
суддів:            Дідиченко  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 

при секретарі:                               Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:
від позивача: Кулинич Т.В. (ордер серії КС №564353 від 25.02.2020 року);           
від відповідача: Жук Ю.О. (довіреність №3753/26-15-10-11 від 06.11.2019 року),

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю 
"Бест Холидей"
на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.11.2019 року про закриття провадження у справі
у справі №910/4007/19 (суддя Мельник В.І.) 
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Холидей"
до Головного управління ДФС у місті Києві
про усунення перешкод в здійсненні права власності,

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

У березні 2019 року  позивач  звернувся до господарського суду міста Києва  з позовною заявою до  відповідача  про зобов`язання Головного управління ДФС у місті Києві звільнити з-під податкової застави транспорті засоби в кількості 7 одиниць, зобов`язати ДФС у м. Києві припинити в державному реєстрі обтяжень рухомого майна податкову заставу щодо рухомого  майна  ТОВ «Бест Холидей»,  зобов`язати ДФС у м. Києві  виключити з акту опису майна у податкову  заставу від 23.05.2018 року №77/26-15-17-02-17 рухоме майно ТОВ «Бест Холидей».
11.07.2019 року  до господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.11.2019 року закрито провадження у справі №910/4007/19.
Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що спір виник в зв`язку із застосування відповідачем податкової застави до майна боржника, під час виконання відповідачем своїх повноважень, в зв`язку із чим даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. 
Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Холидей" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить  скасувати повністю ухвалу господарського суду міста Києва від 22.11.2019 року про закриття провадження у справі №910/4007/19, а матеріали справи №910/4007/19 повернути до господарського суду міста Києва для продовження розгляду справи. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не прийняв до уваги те, що у даній справі предмет спору не стосується перевірки законності рішень, дій чи бездіяльності  відповідача як органу державної влади та не пов`язаний зі здійсненням ним у  відносинах з позивачем  владних управлінських функцій, та стосується лише усунення  перешкод у здійсненні позивачем права власності на майно, придбане на електронних торгах, отже спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Холидей" та призначено справу до розгляду.
28.02.2020 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні, 02.03.2020 року представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду. 
Представник відповідача, заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва без змін.  
Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як свідчать матеріали справи 01.08.2018 року приватним виконавцем було передано до ДП «СЕТЕМ» на реалізацію арештоване майно боржника (транспортні засоби в кількості 7 одиниць). Переможцем електронних торгів від 25.09.2018 року з продажу транспортних засобів в кількості 7 одиниць став позивач - ТОВ «Бест Холидей», який придбав транспортні засоби за ціною 2  357  614, 30 грн. (а.с.18)
13 листопада 2018 року приватним виконавцем Жаботинським І.В. було складено акт про проведені електронні торги та вручено його позивачу. (а.с.15)
Згідно з пунктом 9 розділу X Порядку у разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно.
Одержавши Акт про проведені електронні торги на придбане майно, позивач звернувся до територіального сервісного центру МВС України з метою реєстрації за собою придбаних 7 транспортних засобів.
Проте, позивачу було відмовлено в реєстрації вищезгаданих транспортних засобів з тієї причини, що майно ТОВ «Росичі» обтяжене податковою заставою.
В подальшому, у відповідь на інформаційний запит позивача щодо існуючих обтяжень придбаного майна Територіальний сервісний центр №8044 Регіонального сервісного МВС в м. Києві надав, зокрема, витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №58242230 від 31.01.2019 року (надалі - «Витяг №58242230»), з якого слідує, що майно боржника ТОВ «Росичі», обтяжене податковою заставою згідно з актом опису від 23.05.2018 року №77/26-15-17-02-17 (запис 15 Витягу №58242230). (а.с.28)
Позивач звернувся з даним позовом, оскільки вважає, що обтяження майна ТОВ «БЕСТ ХОЛИДЕЙ» податковою заставою згідно з актом опису від 23.05.2018 року №77/26-15-17-02-17 з огляду на податковий борг ТОВ «РОСИЧІ» є незаконним та обмежує позивача у здійсненні ним свого права власності на майно, придбане на електронних торгах від 25.09.2018 року, а саме транспортних засобів в кількості 7 одиниць.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що спір виник в зв`язку із застосування відповідачем  податкової застави до майна боржника, під час виконання відповідачем своїх повноважень, в зв`язку із чим даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
За правилами ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, кожний має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Частиною 1 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої  пунктом 1  частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
Аналізуючи зазначене, колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції, в оскаржуваній ухвалі не було роз`яснено позивачу, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даної справи, чим порушено приписи ст. 231 ГПК України.
Разом з тим, згідно з вимогами частини першою  статті    2 Кодексу адміністративного судочинства України  (тут і далі - в редакції, чинній на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини другої  статті 4 цього Кодексу  юрисдикція    адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.
Спором адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої  статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України  є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
За правилами пункту 1 частини другої  статті 17 цього Кодексу  юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої  статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
При цьому, предметом спору у даній справі є  зобов`язання Головного управління ДФС у м. Києві звільнити з - під податкової застави майно транспортні засоби у кількості 7 одиниць, що придбані ТОВ «БЕСТ ХОЛИДЕЙ» на електронних торгах 25.09.2018 року.
З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позов не містить визначених  статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України  вимог щодо скасування або визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, оскільки предметом спору є зобов`язання Головного управління ДФС у м. Києві звільнити з - під податкової застави майно транспортні засоби у кількості 7 одиниць, що придбані ТОВ «БЕСТ ХОЛИДЕЙ» на електронних торгах 25.09.2018 року.
Отже, закриваючи провадження у справі суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про те, що спір не підлягає розгляду у господарському судочинстві.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 19.09.2019 року у справі №906/1063/18, який дійшов до висновку, що господарські суди попередніх інстанцій, урахувавши наведені положення законодавства, дослідивши обставини та зібрані у справі докази дійшли обґрунтованого висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є належним та власник майна має право вимагати усунення перешкод права розпорядження своїм майном та що податкова застава на майно, яке придбано на електронних торгах порушує права власника на розпорядження цим майном, та дійшли до правильного висновку про наявність правових підстав щодо задоволення позовних вимог в частині припинення податкової застави.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року №910/2987/18.
Так, позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (переважно майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. 
Оскільки спір стосується оспорювання права власності на спірне майно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що такий спір є не публічно-правовим, та виник з приводу захисту цивільного права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що  справа № 910/4007/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ХОЛИДЕЙ» до Головного управління ДФС у м. Києві про усунення перешкод в здійсненні права власності підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки предмет спору не стосується перевірки законності рішень, дій чи бездіяльності відповідача як органу державної влади та не пов`язаний зі здійсненням ним у відносинах з позивачем владних управлінських функцій, та стосується лише усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності на майно, придбане на електронних торгах.
Доводи апеляційної скарги   спростовують висновок місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Отже, місцевий господарський суд при прийнятті оскарженої ухвали наведеного не врахував, не повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, натомість, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, виніс помилкову ухвалу.
Відповідно до ст. 280 ГПК України  підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду міста Києва від 22.11.2019 р. підлягає скасуванню.   
Керуючись ст.ст.  74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В  :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Холидей" на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.11.2019 року задовольнити.
Ухвалу господарського суду міста Києва від 22.11.2019 року у справі №910/4007/19 скасувати, направити справу для продовження розгляду до господарського суду міста Києва.  
Матеріали справи №910/4007/19 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.
Повний текст постанови складено   11.03.2020 р.

Головуючий суддя                                                            М.А.  Руденко 

Судді                                                                                М.А.  Дідиченко

                                                                                Є.Ю.  Пономаренко