РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року
м. Рівне

Справа № 569/19566/19
Провадження № 22-ц/4815/683/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
               судді-доповідача – Шимківа С.С.,
               суддів:         – Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М., 

учасники справи: 
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач – ТзОВ "Євро Пауер",

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пауер" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 березня 2020 року (ухвалене у складі судді Гордійчук І.О., повний текст рішення складено 10 березня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пауер" про відшкодування завданих збитків у зв`язку із недоліком продукції (дефектом продукції) та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ "Євро Пауер" про стягнення з відповідача на свою користь завданих збитків у розмірі 22591,91 грн., що складаються: з 1290,47 грн. - оплата за придбане пальне на АЗС, яка належить відповідачу; 12401,66 грн. - оплата на користь ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» за проведення ремонтних робіт автомобіля; 7700 грн. - оплата на користь ПП «Науково-дослідна лабораторія судових експертиз» за проведення фізико-хімічного експертного дослідження нафтопродуктів; 1199,78 грн. - оплата за заправку автомобіля для поїздки до міста Києва для отримання висновку експерта. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява мотивована тим, що 27.07.2018 року позивач, який є власником автомобіля марки TOYOTA CAMRY 2017 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , здійснив купівлю палива на автозаправній станції (АЗС), яка належить ТзОВ "ЄВРО ПАУЕР", на суму 1290,47 грн.. Після заправки автомобіля, від`їхавши приблизно 200 метрів, вищезазначений автомобіль заглох на проїжджій частині і двигун не вдалося завести. Оскільки двигун автомобіля знаходився в несправному стан,і позивач для проведення діагностики та ремонту автомобіля звернувся до найближчого сервісного центру – ТзОВ "Сервісний центр "Діамант". Причиною поломки автомобіля визначено заправку неякісним бензином на вищезазначеній АЗС. Таким чином, внаслідок заправки автомобіля неякісним пальним, окрім безпосередньої оплати за придбане пальне у розмірі 1290,47 грн., позивач змушений був здійснити витрати на ремонт автомобіля у розмірі 12401,66 грн., провести фізико-хімічне експертне дослідження у розмірі 7700 грн., та понести витрати на заправку автомобіля представника (адвоката ОСОБА_2 ) для доставки палива як експертного зразка для фізики-хімічного дослідження в ПП "Науково-дослідна лабораторія судових експертиз" у м. Київ у розмірі 1199,78 грн..
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пауер" про відшкодування завданих збитків у зв`язку із недоліком продукції (дефектом продукції) та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пауер" на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданих збитків в розмірі 13692 (тринадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 13 копійок..
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пауер" на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок..
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пауер" на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 9621 (дев`ять тисяч шістсот двадцять одна) гривня 00 копійок..
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено причинно-наслідковий зв`язок між ремонтом автомобіля та неякісним пальним придбаним на АЗС ТзОВ "Євро Пауер".
01 квітня 2020 року ТзОВ "Євро Пауер" подало апеляційну скаргу, у якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що наданий позивачем чек №141443 від 27 липня 2020 року про продаж 48,17 літрів пального А-95 на АЗС ТзОВ "Євро Пауер" не підтверджує, що вказана кількість пального була відпущена саме в автомобіль позивача.
Також зазначає, що позивачем не було завчасно повідомлено представника ТзОВ "Євро Пауер" про злив пального з баку автомобіля позивача та про проведення подальшої експертизи. Невідомо стосовно якого саме пального проводилося експертне дослідження, оскільки злив пального з автомобіля позивача відбувався за відсутності представника відповідача. 
Відбір зразків (проб) товарів для перевірки їх якості проводиться виключно службовою особою Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.
Стверджує, що належна якість пального на АЗС ТзОВ "Євро Пауер" підтверджується паспортом якості №08/05-2018 від 11.05.2018 року, а також сертифікатом відповідності № ІІА1.1740020718-17 від 22.12.2017р.. 
Наголошує, що прямих та належних доказів, які б підтверджували, що пошкодження автомобіля позивача виникло через пальне ТзОВ "Євро Пауер" матеріали справи не містять.
Крім того вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки для спірних правовідносин положеннями ЦПК України він визначений - один рік.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Згідно з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства вправа. Реалізація такого принципу передбачає можливість кожної особи звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, у тому числі й для їх відновлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а способами захисту цивільного права є зокрема відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 є власником автомобіля марки TOYOTA CAMRY 2017 року випуску, р.н НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Згідно наданого позивачем фіскального чека № НОМЕР_2 від 27.07.2018р. останній здійснив 27 липня 2018 року заправку свого автомобіля бензином марки А-95, у кількості 48,17 літрів, на загальну суму 1290,47 грн.. Адресою місцезнаходження АЗС є: АДРЕСА_1 , с АДРЕСА_2 Львівська область (а.с. 9).
Після заправки, від`їхавши приблизно 200 метрів, вищезазначений автомобіль заглох на проїжджій частині і двигун не вдалося завести.
Оскільки двигун автомобіля знаходився в несправному стані позивач для проведення діагностики та ремонту автомобіля звернувся до найближчого сервісного центру – ТзОВ "Сервісний центр "Діамант".
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. 
Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" положення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну.
Пунктом 2 постанови вказаного вище Пленуму Верховного Суду України  роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.
До спірних правовідносин, враховуючи існування між сторонами споживчих відносин, підлягають застосуванню відповідні правила Закону України "Про захист прав споживачів", а також спеціальні правила про роздрібну купівлю-продаж.
Відповідно до статті 711 ЦК України шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю у зв`язку з придбанням товару, що має недолік, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Згідно зі статтею 16 Закону України "Про захист прав споживачів" шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442 затверджено Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які, зокрема, визначають порядок роздрібної торгівлі бензином, дизельним пальним, гасом, маслами, мастилами (далі - Правила).
Згідно з пунктом 11 Правил шкода, завдана життю, здоров`ю споживача або його майну внаслідок використання нафтопродуктів неналежної якості, підлягає відшкодуванню суб`єктом господарювання в повному обсязі та в порядку, установленому законодавством.
Відповідно до пунктів 34, 35 Правил заправка автомобілів та інших транспортних засобів населенню провадиться оператором АЗС через паливо-, масло- та газороздавальні колонки. Дозволяється також відпускати нафтопродукти (крім скрапленого вуглеводневого газу) в тару споживача (металеві каністри).
ОСОБА_1 , 04.08.2018р. залишив повідомлення у книзі відгуків та пропозицій ТзОВ "ЄВРО ПАУЕР" (Бродіський р-н., с. Ясенів, вул. Бродівська, 37), щодо часу та місця проведення зливу придбаного палива, з проханням забезпечити участь представника товариства. (а.с.14-15).
Згідно Акту виконаних робіт № 61548 від 04.08.2018 року, працівниками ТзОВ "Сервісний центр "Діамант" були проведені наступні дії: злиття палива, промивання паливної системи, заміна паливного фільтра, зняття-встановлення баку, заміна свічок запалювання. Час проведення відповідних робіт - з 27.07.2018 року по 04.08.2018 року. Вартість даних робіт склала 12401,66 грн., що підтверджується також рахунком-фактурою №ДМ00007075 від 04.08.2018 р. (а.с. 12-13).
Процес злиття працівниками ТзОВ "Сервісний центр "Діамант" палива, опломбування ємкостей та передачу їх позивачу був оформлений 04.08.2018р. відповідним актом (а.с. 17). Відповідач, будучи повідомленим, присутність свого представника при злитті палива не забезпечив. 
Висновком фізико-хімічного експертного дослідження нафтопродуктів №32/18 від 10.09.2018 року, встановлено, що надані для дослідження безбарвна рідина в червоній каністрі та коричнева рідина в полімерній пляшці є нафтопродуктами. Надані зразки не є сумішами різних товарних бензинів. ОСОБА_3 рідина в червоній каністрі не містить сторонніх домішок. Коричнева рідина в полімерній пляшці містить домішки води та моторного мастила. 
Також даним висновком встановлено, що дефекти виявлені в коричневій рідині в полімерній пляшці зумовлені неправильними умовами зберігання, транспортування, тощо, внаслідок чого в бензин потрапили домішки води та моторного мастила.
Наведені висновки експерта відповідачем не спростовані.
Протилежного судом не встановлено.
З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що заправка автомобіля, бензином не належної якості з точки зору чинного законодавства є продажем продукції з дефектом, оскільки призвело до виходу зі справного стану автомобіля позивача.
Спірні відносини регулюються ч. 1 та ч. 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, за змістом котрих майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам заподіювач шкоди, а позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
За таких обставин, апеляційний суд вважає доведеним причинно-наслідковий зв`язок між технічними несправностями паливної системи автомобіля позивача та неякісним пальним придбаним на АЗС ТзОВ "ЄВРО ПАУЕР".
Положеннями ст. 12 ЦПК України встановлено, що  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Належних та допустимих доказів, які б спростовували факт заправки паливом автомобіля позивача, відповідач не надав.
Посилання апелянта на паспорт якості та сертифікат відповідності не можуть підтверджувати якість палива у сховищах АЗС відповідача, оскільки дані документи є супровідними документами при поставці на АЗС відповідного бензину марки А-95 та підтверджують якість пального при передачі його на АЗС, а не при подальшому його зберіганні та реалізації. 
Доказів, які свідчили б про відсутність вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу матеріали справи не містять. Розмір задоволених позовних вимог відповідач не оспорює.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 
Позовна давність, що застосовується до вимог про відшкодування шкоди, тривалістю у три роки, відповідно до ЗУ "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції". 
Так відповідно до ч. 2 ст. 10 даного Закону, перебіг позовної давності, визначеної в частині першій цієї статті, починається з дня, коли позивачу стало відомо або мало б стати відомо про наявність шкоди, дефекту в продукції та особу виробника.
Враховуючи вищевикладене, позиція відповідача щодо спливу строків позовної давності є помилковою та ґрунтується на власному трактуванні норм законодавства.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Пауер" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 березня 2020 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                         С.С. Шимків

Судді:                                                                 С.В. Боймиструк

                  Н.М. Ковальчук