ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003146 пров. № 857/13484/19	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                  Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання:           Марцинковської О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Павліва Юрія Орестовича, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевської Руслани Ярославівни, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин Віри-Ярини Володимирівни, 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року (суддя – Сакалош В.М., час ухвалення – 11:58 год., місце ухвалення – м.Львів, дата складання повного тексту – 01.11.2019 року), 
в адміністративній справі №1.380.2019.003146 за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин Віри-Ярини Володимирівни, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевської Руслани Ярославівни, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство у справах ветеранів України, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: начальник Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуб Володимир Іванович, головний лікар Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Павлів Юрій Орестович, 
про визнання незаконними і скасування наказів, визнання протиправними і скасування реєстраційних дій, зобов`язання вчинити дії, 

  встановив: 

У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин В.-Я.В., Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевської Р.Я., в якому просив: 1) визнати незаконним та скасувати Наказ начальника Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №204-к від 31.07.2017 року «Про призначення на посаду головного лікаря ОСОБА_2 »; 2) визнати незаконним та скасувати Наказ начальника Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №119-к від 23.07.2018 року «Про продовження строку дії контракту»; 3) визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин Віри-Ярини Володимирівни від 18.08.2017 року №14151070006020073 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 4) визнати протиправною та скасувати реєстраційну дію державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевської Руслани Ярославівни від 31.10.2018 року №14151070007020073 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 5) зобов`язати державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради ОСОБА_3 Ярину Володимирівну скасувати запис від 18.08.2017 року №14151070006020073; 6) зобов`язати державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевську Руслану Ярославівну скасувати запис від 31.10.2018 року №14151070007020073. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: начальника Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуба В.І. та головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Павліва Ю.О.. 
Ухвалою цього ж суду від 30.07.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство у справах ветеранів України. 
Відповідач Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив позовні вимоги залишити без задоволення. 
Відповідачі державний реєстратор Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин В.-Я.В. та державний реєстратор Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевська Р.Я. позовних вимог не визнали, в суді першої інстанції подали відзиви на позовну заяву, просили позовні вимоги залишити без задоволення. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство у справах ветеранів України у наданому суду першої інстанції поясненні на позовну заяву просило розгляд справи здійснювати у відсутності представника Міністерства, оскільки спір не стосується прав чи інтересів Міністерства. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про закриття провадження у справі. 
Ухвалою цього ж суду від 19.09.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Павліва Ю.О. про залишення позову без розгляду. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано Наказ начальника Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуба Володимира Івановича №204-к від 31.07.2017 року. Визнано незаконним та скасовано Наказ начальника Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуба Володимира Івановича №119-к від 23.07.2018 року. Визнано протиправною та скасовано реєстраційну дію державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин Віри-Ярини Володимирівни від 18.08.2017 року №14151070006020073. Визнано протиправною та скасовано реєстраційну дію державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевської Руслани Ярославівни від 31.10.2018 року №14151070007020073. Зобов`язано державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради ОСОБА_4 скасувати реєстраційний запис від 18.08.2017 року №14151070006020073. Зобов`язано державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевську Руслану Ярославівну скасувати реєстраційний запис від 31.10.2018 року №14151070007020073. 

З цим рішенням суду першої інстанції від 22.10.2019 року не погодилася третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Головний лікар Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова ОСОБА_2 та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним і необґрунтованим, прийняте з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам про пропуск позивачем 6-ти місячного строку звернення до адміністративного суду із даним позовом. Зазначає апелянт, що позивач ще 18.12.2018 року звертався до суду із аналогічним позовом, який було залишено без розгляду ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.06.2019 року. Також апелянт вказує, що являються безпідставними висновки суду першої інстанції про те, що головний лікар Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова належить до посадових осіб органу місцевого самоврядування. Крім цього на думку апелянта суд першої інстанції не встановив фактичних обставин у справі, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов безпідставного висновку про те, що являються незаконними спірні накази начальника Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №204-к від 31.07.2017 року і №119-к від 23.07.2018 року та реєстраційні дії №14151070006020073 від 18.08.2017 року і №14151070007020073 від 31.10.2018 року. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт Головний лікар Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова ОСОБА_2 просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року і залишити позовну заяву без розгляду. 

З рішенням суду першої інстанції від 22.10.2019 року також не погодилася відповідач Державний реєстратор Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин В.-Я.В. та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним і необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що державним реєстратором реєстраційну дію 18.08.2017 року №14151070006020073 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, було вчинено відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Для проведення цієї реєстраційної дії було отримано державним реєстратором повний пакет документів від заявника ОСОБА_2 як керівника Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова і підстав для зупинення розгляду чи для відмови не було. Тому, суд першої інстанції дійшов безпідставного та необґрунтованого висновку про протиправність і необхідність скасування цієї реєстраційної дії. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт Державний реєстратор Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин В.-Я.В. просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю. 

З рішенням суду першої інстанції від 22.10.2019 року також не погодилася відповідач Державний реєстратор Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевська Р.Я. та оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є незаконним і необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що державним реєстратором реєстраційну дію від 31.10.2018 року №14151070007020073 про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, було вчинено відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Для проведення цієї реєстраційної дії було отримано державним реєстратором повний пакет документів від заявника ОСОБА_2 як керівника Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова і підстав для зупинення розгляду чи для відмови не було. Тому, суд першої інстанції дійшов безпідставного та необґрунтованого висновку про протиправність і необхідність скасування цієї реєстраційної дії. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт Державний реєстратор Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевська Р.Я. просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року і ухвалити нове рішення, яким  у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю. 

Позивач ОСОБА_1 подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу третьої особи головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Павліва Ю.О., в якому просить цю апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 22.10.2019 року залишити без змін. 
У засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представники із апеляційними скаргами не погодились, надали пояснення про відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог та про законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції від 22.10.2019 року. 
Відповідач Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради надав суду апеляційної інстанції письмові пояснення, в яких просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю. 
Представник відповідача Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча про час і місце апеляційного розгляду справи Управління було повідомлено належним чином. 
Відповідачі Державний реєстратор Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевська Р.Я. та Державний реєстратор Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин В.-Я.В. в засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, подали суду апеляційної інстанції письмові клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. 
Третя особа Міністерство у справах ветеранів України (яке перейменовано на Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України) у наданому суду апеляційної інстанції письмовому поясненні на апеляційну скаргу просило апеляційний розгляд справи здійснювати у відсутності представника Міністерства, оскільки чітко визначених вимог, що стосуються Міністерства, у справі не заявлено. 
Треті особи начальник Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Зуб В.І. та головний лікар Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Павлів Ю.О. в засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, хоча про час і місце апеляційного розгляду справи були повідомлено належним чином. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що усі апеляційні скарги у даній адміністративній справі необхідно задоволити частково, з врахуванням наступного. 

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Наказом начальника Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики ЛМР В.Зуба від 31.07.2017 року №204-к призначено ОСОБА_2 на посаду головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова шляхом укладення з ним контракт з 01 серпня 2017 року терміном на 1 рік (а.с. 29, 230 Т.1). 
На підставі цього наказу та документів поданих до Управління державної реєстрації ЛМР через центр надання адміністративних послуг Павлівим ОСОБА_5 ., 18.08.2017 року державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин В.-Я.В. було проведено реєстраційну дію «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» пункт змін №5 «зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи» шляхом внесення запису №14151070006020073 до Єдиного державного реєстру (а.с. 19, 64-72 Т.1). 
Наказом начальника Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики ЛМР В.Зуба від 23.07.2018 року №199-к продовжено строк дії контракту №7 від 01.08.2017 року з головним лікарем Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Павлівим Ю.О. на два роки з 01.08.2018 року по 31.07.2020 року (а.с. 59, 134 Т.1). 
На підставі цього наказу та документів поданих до Управління державної реєстрації ЛМР через центр надання адміністративних послуг Павлівим Ю.О., 31.10.2018 року державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевською Р.Я. проведено реєстраційну дію «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» пункт змін №5 «зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи» шляхом внесення запису №14151070007020073 до Єдиного державного реєстру (а.с. 19, 75-86 Т.1). 

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо можливості розгляду цієї справи за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконними і скасування вказаних вище наказів, визнання протиправними і скасування вказаних вище реєстраційних дій, зобов`язання вчинити дії, - в порядку адміністративного судочинства, з врахуванням наступного. 

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. 
Також статтею 4 КАС України визначено, що публічна служба – це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. 
Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. 
Згідно ч.1, ч.3 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду. 

Із змісту наведених вище правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов`язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій. 
Суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю суб`єктів владних повноважень у сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону. Однією з визначальних особливостей КАС є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - суб`єкт владних повноважень. 
При цьому, юрисдикція адміністративних судів поширюється не на всі публічно-правові спори, а лише на ті спори, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і для яких законом не встановлений інший порядок судового вирішення. 
При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин. 
Приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством. 

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що завданням цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Відповідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. 

Суд апеляційної інстанції враховує, що із матеріалів адміністративної справи та змісту позову видно, що спір у справі, що розглядається, стосується прав позивача ОСОБА_1 , який працюючи на посаді завідувача стоматологічним відділенням Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова, вважає, що на посаду керівника, тобто головного лікаря, цієї Поліклініки було незаконно призначено ОСОБА_2 , шляхом видання спірних наказів №204-к від 31.07.2017 року та №199-к від 23.07.2018 року, а в подальшому на підставі цих наказів було вчинено реєстраційні дії 18.08.2017 року та 31.10.2018 року щодо внесення змін до відомостей про керівника юридичної особи. Вказує позивач, що при винесенні спірних наказів було порушено умови та порядок призначення головного лікаря цієї Поліклініки. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що порушення прав позивача полягає в тому, що позивач був позбавлений можливості претендувати на посаду головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова, оскільки не зміг взяти участі у процесі призначення ОСОБА_2 на цю посаду через порушення процедури призначення і не проведення конкурсу на цю посаду. 
Також позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач ОСОБА_1 працюючи у Комунальній 3-й стоматологічній поліклініці м.Львова та будучи ветераном АТО був позбавлений можливості отримання пільг передбачених законодавством для учасників АТО у зв`язку із тим, що керівником цієї Поліклініки ОСОБА_2 не подавалась до органів Пенсійного фонду обов`язкова звітність з Єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і не здійснювалась своєчасна сплати таких внесків. Звернення позивача до суду зумовлено порушенням прав позивача через неналежне виконання головним лікарем Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Павлівим Ю ОСОБА_6 О. своїх посадових обов`язків щодо подання звітності по ЄСВ та сплаті страхових внесків. Причиною такої ситуації, вважає позивач, було незаконне призначення ОСОБА_2 на посаду головного лікаря цієї Поліклініки. 

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що спірні правовідносини, які складаються між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем Управлінням охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, стосуються процедури, підстав та умов прийняття (призначення) ОСОБА_2 на посаду головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова та щодо подальшого здійснення цим головним лікарем своїх посадових обов`язків. 

З цього приводу суд апеляційної інстанції враховує, що, як уже було вказано вище, відповідно до частини 1 статті ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. 
Згідно статті 4 КАС України, публічна служба – це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. 
Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби. 
Разом з цим, до цієї категорії не належать трудові спори, в тому числі керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій, працівників, які працюють за трудовим договором у державних Органах і органах місцевого Самоврядування, працівників бюджетних установ та інше. 
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Однак, участь суб`єкта владних повноважень не є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень - не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. 
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції, як уже було вказано судом вище, є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але й спеціальні підстави виникнення, пов`язані з виконанням або невиконанням хоча б однією зі сторін публічних владно-управлінських функцій. 
Разом з тим, приватно-правові відносини, серед іншого, вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. 

Частинами 3-5 статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради. 
Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування. 
За приписами статті 1 цього Закону, посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. 
Згідно з частиною другою статті 2 цього Закону, місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. 
Стаття 5 Закону визначає, зокрема, що система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення. 
Крім цього, статтею 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. 
Матеріалами справи підтверджується, що Комунальна 3-я стоматологічна поліклініка м.Львова, засновником якої є Львівська міська рада, є комунальним закладом охорони здоров`я. 
Відповідно до приписів ст.32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відноситься управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення. 
Отже, заклади охорони здоров`я, зокрема і Комунальна 3-я стоматологічна поліклініка м.Львова, не є суб`єктами владних повноважень у розумінні положень КАС України, в тому числі не є органами місцевого самоврядування у розумінні Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
Діяльність же головного лікаря цієї Поліклініки - не належить до публічної служби, визначеної цим Кодексом. 
Таким чином, спори, які виникають з приводу призначення чи звільнення з посади головного лікаря комунального закладу охорони здоров`я не відноситься до спорів щодо публічної служби, а відповідно, не можуть бути предметом спору в адміністративному суді. 

Колегія суддів знову зазначає, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії суб`єктів владних повноважень. 
Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. 
Відповідно до ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема із трудових правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. 

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що заявлений позивачем ОСОБА_1 спір про оскарження Наказів начальника Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №204-к від 31.07.2017 року та №119-к від 23.07.2018 року щодо призначення на посаду головного лікаря ОСОБА_2 та щодо продовження строку дії контракту із Павлівим Ю.О., а також про оскарження реєстраційних дій від 18.08.2017 року №14151070006020073 та від 31.10.2018 року №14151070007020073 про внесення змін до відомостей про керівника юридичної особи Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м. Львова, - не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів та посадових осіб місцевого самоврядування, та не стосується спору щодо прийняття громадян на публічну службу, а тому не може здійснюватись у порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 

Крім цього, відносно питання щодо оскарження позивачм ОСОБА_1 реєстраційних дій та зобов`язання скасувати реєстраційні записи, то колегія суддів зазначає, що спір з нього приводу також не є публічно-правовим, а стосується захисту приватних прав позивача відносно посади головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова, реєстрацію якої було проведено в Єдиному державному реєстрі як зміна керівника юридичної особи. Ці позовні вимоги являються похідними від вимог щодо оскарження вказаних вище Наказів про призначення на посаду головного лікаря Павліва Ю.О.. 
При цьому, необхідно враховувати, що розглядуваний спір із Державними реєстраторами Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин В.-Я.В. та Носилевською ОСОБА_7 .Я. щодо визнання протиправними і скасування реєстраційних дій та зобов`язання вчинити дії, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідачі Державні реєстратори Фенчин В.-Я.В. та ОСОБА_8 здійснюючи оскаржені реєстраційні дії (запис) щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, не мали публічно-правових відносин із позивачем ОСОБА_1 .. 
Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом. 
Державна реєстрація проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. 
Отже, у розглядуваних правовідносинах державний реєстратор, маючи повноваження на вчинення реєстраційних дій, лише реалізував волю третьої особи, яка звернулась до нього за вчиненням реєстраційної дії. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розглядуваний спір відносно оскарження реєстраційних дій хоча й зумовлений владними функціями відповідачів Державних реєстраторів Фенчин В.-Я.В. та Носилевською Р.Я. як суб`єктів владних повноважень, однак має за мету захист приватного права, що виключає можливість його розгляду в порядку адміністративного судочинства. 

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання незаконними і скасування наказів, визнання протиправними і скасування реєстраційних дій, зобов`язання вчинити дії, - стосуються одного спору відносно законності призначення і перебування ОСОБА_2 на посаді головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова, і такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
При цьому, необхідно зазначити, що оскільки у розглядуваній справі не оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) конкурсних комісій чи інших подібних органів, тому, розгляд цієї справи неможливо віднести до юрисдикції визначеної пунктом 9 частини 1 статті 19 КАС України. 
Наведені вище висновки колегії суддів апеляційного суду узгоджуються із практикою Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема, у справах щодо призначення осіб на посади керівників комунальних закладів та щодо оскарження реєстраційних дій, які призвели до порушення приватних прав та інтересів третіх осіб. 

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Європейський суд з прав людини в п.24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п.1 ст.6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. 

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскаржене рішення суду першої інстанції від 22.10.2019 року необхідно скасувати і провадження у справі за відповідним позовом ОСОБА_1 закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства). 

Одночасно, відповідно до статей 239, 319 КАС України, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки провадження в даній адміністративній справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України (справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства), тому позивачеві роз`яснюється, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції загального суду, і такий розгляд справи повинен здійснюватись в порядку цивільного судочинства. 
Також позивачеві роз`яснюється про наявність у нього права протягом 10 днів з дня отримання ним копії цієї постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду про закриття провадження у справі звернутися до цього суду апеляційної інстанції із письмовою заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. 
У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у такій заяві позивача має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору. 
Така заява позивача розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження, і за результатами розгляду постановляється ухвала про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи. 

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

                                                              постановив: 

Апеляційні скарги Головного лікаря Комунальної 3-ї стоматологічної поліклініки м.Львова Павліва Юрія Орестовича, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевської Руслани Ярославівни, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради ОСОБА_9 Віри-Ярини Володимирівни – задоволити частково. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року в адміністративній справі №1.380.2019.003146 за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Фенчин Віри-Ярини Володимирівни, Державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради Носилевської Руслани Ярославівни, про визнання незаконними і скасування наказів, визнання протиправними і скасування реєстраційних дій, зобов`язання вчинити дії – скасувати. 
Провадження в адміністративній справі №1.380.2019.003146 за позовом ОСОБА_1 – закрити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий:	 	В. В. Гуляк 	
Судді:	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови складено 05.03.2020 року