Справа № 462/7087/19                                Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г.М. 
Провадження № 33/811/289/20                Доповідач в 2-й інстанції: Галин В. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді - Галина В. П. 
з участю захисника Филипіва Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
встановив:
цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.
Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 07 листопада 2019 року о 10:25 по вул. Петлюри, 2 у м. Львові керував автомобілем «Мітсубісі» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, тремтіння пальців, неприродна блідність обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився.
Зазначену постанову оскаржив ОСОБА_1 . Просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. Покликається, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження його винуватості у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та не підтверджуються належними доказами. 
Вказує, що не керував автомобілем. Коли до нього підійшли працівники поліції, автомобіль «Мітсубісі» н.з. НОМЕР_1 був припаркований його другом ОСОБА_2 . Доказів того, що він керував транспортним засобом працівниками поліції не представлено, а отже факт перебування його за кермом автомобіля є недоведений. Покликається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб він мав пройти на вимогу поліцейського. Отже, невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП у частині зазначення суті адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол є недопустимим доказом, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим такий огляд вважається недійсним. Наголошує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Перед тим, як їхати у найближчий заклад охорони здоров`я, він просив працівників поліції надати йому можливість пройти такий огляд на місці події, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП. Проте, у протоколі не зазначено, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Вказує, що відсутність такого направлення позбавила його можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.
Заслухавши пояснення захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за такі дії як: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення  серії ОБ № 197129 від 07 листопада 2019 року (а.с.1), який підписано Очичем Я.В. без застережень та пояснень;  письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 07 листопада 2017р. (а.с. 2, 3), з яких вбачається, що останні були присутні при відмові ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Крім цього, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали пояснення у судовому засіданні суду першої інстанції та ствердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 197129 від 07 листопада 2019 року (а.с.1) відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. У такому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені дуже зіниці, не реагують на світло ліхтаря, тремтіння пальців рук, неприродна блідність обличчя), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Зі змісту даного протоколу є зрозумілим який саме огляд на стан сп`яніння повинен був пройти ОСОБА_1 .
Порядок проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану сп`яніння встановлений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Як передбачено п. 12. Розділу ІІ даної Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Отже, огляд на стан наркотичного сп`яніння може бути проведено лише у закладі охорони здоров`я. За таких обставин покликання апелянта на порушення порядку огляду з тих підстав, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці є безпідставними.
Відсутність у матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не спростовує факт його відмови від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння. При цьому, апеляційний суд враховує показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у судовому засіданні суду першої інстанції ствердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Крім цього, слід вказати, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, про що свідчить його розписка. (а.с. 23) Відтак, ОСОБА_1 не скористався своїм правом дати пояснення у суді. Не скористався таким правом і при розгляді його апеляції в суді апеляційної інстанції. 
При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено допущених судом першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, оскільки така не містить правових підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 24 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова остаточна, оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського апеляційного суду Галин В.П.