УХВАЛА

23 березня 2020 року 
Київ
справа №640/17721/19
адміністративне провадження №К/9901/7204/20
Верховний Суд у складіколегіїсуддівКасаційногоадміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі за позовом Міністерства оборони України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
Міністерство оборони України звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просило:
- визнати незаконною та скасувати постанову Відділу ДВС, в рамках виконавчого провадження №58070014 про накладання штрафу від 28 серпня 2019 року;
- визнати незаконною та скасувати постанову Відділу ДВС, в рамках виконавчого провадження №58070014) про закінчення виконавчого провадження від 28 серпня 2019 року;
- зобов`язати Відділ ДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження №58040014 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції Міністерство оборони України подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року апеляційну скаргу повернуто.
13 березня 2020 року позивачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Однак, вказана касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим частиною 4 статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України " Про судовий збір  " від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - " Закон № 3674-VI").
Відповідно до п. п. 5 п. 3 статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102 грн 00 коп.
В порушення зазначених правових норм, скаржником не надано доказів сплати судового збору у розмірі 2102 грн.00 коп.
Документ про сплату судового збору повинен містити такі реквізити: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102 ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);код банку отримувача (МФО) - 899998; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);судовий збір, за позовом __________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Скаржник не входять в перелік осіб, які відповідно до ст. 5 цього Закону користуються пільгами по сплаті судового збору (в редакції Закону України « Про судовий збір " чинній на момент подання касаційної скарги).
При цьому скаржник звертається до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору.
Перевіривши доводи клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з положеннями статті 8 Закону України " Про судовий збір " (в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Відповідно до частини другої цієї ж статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, умовою звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати є такий майновий стан сторони, який не дозволяє його сплатити.
На підтвердження майнового стану щодо неможливості слати судового збору, Міністерством оборони України не надано жодного документу, який би підтверджував такий стан. 
Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю касаційної скарги до провадження суду касаційної інстанції, тому відповідно до ст.ст.169, 332, 330 КАС України скарга підлягає залишенню без руху з наданням необхідного строку для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору, або надання доказів щодо його відстрочення.
Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити Міністерству оборони України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. 
Касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі за позовом Міністерства оборони України до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.
Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, шляхом надання документу про сплату судового збору, або надання доказів щодо його відстрочення
Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги в установлений судом строк її буде повернуто скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 
Суддя-доповідач:                                                                             А.Г. Загороднюк
Судді:                                                                                                  Л.О. Єресько
                                                                                                            В.М. Соколов