Справа № 991/1706/20
Провадження1-кс/991/1741/20

У Х В А Л А 

30 квітня 2020 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  особи, яка подала скаргу –  ОСОБА_4  (в режимі відеоконференції), розглянувши скаргу  ОСОБА_4  на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, 
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР).
Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що ним 05.02.2020 засобами поштового зв`язку на адресу НАБУ було направлено заяву про вчинення кримінальних правопорушень. Втім станом на день звернення зі скаргою, за твердженням заявника, відомсти про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені не були. 
На думку заявника, зазначена бездіяльність уповноважених осіб НАБУ суперечить положенням ст. 214 КПК України. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР за його заявою про кримінальні правопорушення від 05.02.2020 та розпочати досудове розслідування. 
Слідчим суддею було встановлено, що до матеріалів скарги ОСОБА_4 не було долучено заяву про вчинення кримінального правопорушення, з якою заявник звертався до НАБУ. Зазначене пояснюється заявником у матеріалах скарги тим фактом, що він є засудженим до довічного позбавлення волі і відбуває покарання у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)». Всю кореспонденцію він направляє та отримає виключно через працівників установи виконання покарань.
З метою попередження перешкоджання до доступу до правосуддя та передчасного повернення скарги, слідчим суддею було відкрито провадження за скаргою.
В судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що заявник має копію заяви про кримінальні правопорушення та може підтвердити факт звернення із такою заявою до НАБУ. З огляду на зазначені обставини слідчим суддею було відкладено судовий розгляд та визначено наступну дату судового засідання.
З документів, долучених 13.04.2020 заявником до матеріалів скарги слідчим суддею було встановлено, що дійсно до НАБУ листом ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» від 05.02.2020 № П-93 надійшла заява ОСОБА_4 від 05.02.2020 з приводу можливих неправомірних дій посадових осіб Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області, що виявились у фальсифікації матеріалів кримінального провадження щодо заявника, а також стосовно можливого порушення окремими суддями Касаційного кримінального суду Верховного суду норм кримінального процесуального права під час розгляду касаційної скарги в інтересах ОСОБА_4 
ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснення надав аналогічні викладеним у скарзі.
Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилась. Від представника НАБУ до суду надійшли письмові пояснення, у змісті яких ОСОБА_5 зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення. У заяві ОСОБА_4 від 05.02.2020 не було наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. Крім цього в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» та відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Отже можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватися як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку. Однак заявник, звернувшись до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень намагається оскаржити судові рішення поза передбаченим процесуальним законом порядком, що може мати наслідком втручання у діяльність судді.
Для розгляд інших порушених питань не віднесено до компетенції НАБУ, вказану заяву було скеровано для організації розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві та Офісу Генерального прокурора, про що заявника було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом від 24.02.2020 №111-225/7518.
З огляду на викладені обставини уповноважена особа НАБУ ОСОБА_5 просить у задоволенні скарги відмовити повністю та розглянути її без участі представника НАБУ. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши скаргу ОСОБА_6 та додані до неї матеріали, слідчий суддя керується наступним.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті. 
Згідно з положеннями ст. 33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними злочинами вважаються: а) злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, б) злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 КК України.
Враховуючи те, що у заяві ОСОБА_6 не тільки відсутнє будь-яке посилання на статті КК України, які підсудні Вищому антикорупційному суду, а й взагалі зазначена заява не містить жодної згадки про можливі корупційні злочини, на переконання слідчого судді скарга ОСОБА_6 не підсудна Вищому антикорупційного суду та має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. 
Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).
Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.
Право на повноважний суд встановлене статтею 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Статтею 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» встановлено, що Вищий антикорупційний суд: здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його юрисдикції (підсудності) процесуальним законом.
Правила підсудності судових справ, встановлені процесуальним законодавством з урахуванням сукупності юридичних ознак судової справи. На підставі цих ознак нормами КПК України визначено суд, який вправі і зобов`язаний розглянути справу і вирішити її по суті.
Завдяки правилам про підсудність насамперед реалізується право на розгляд і вирішення справи компетентним судом.
Слід також врахувати, що розгляд провадження судом з порушенням правил підсудності матиме наслідком розгляд справи неповноважним судом. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, який у справі «Занд проти Австрії», висловив думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».
Оскільки, те, що скарга ОСОБА_6  не підсудна Вищому антикорупційного суду було встановлено під час дослідження матеріалів скарги, а саме заяви  ОСОБА_6 від 05.02.2020, з якою останній звертався до НАБУ та долучив до матеріалів скарги 13.04.2020, слідчий суддя зобов`язаний керуватися за аналогією із тими діями, які повинні бути вчиненими при з`ясуванні цієї обставини до відкриття провадження по скарзі, а саме положення п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України – повернути скаргу особі, яка її подала, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
У той же час, якщо після відкриття провадження за скаргою буде встановлено, що вона не підлягає розгляду в цьому суді, слідчий суддя виносить ухвалу про закриття кримінального провадження.
З огляду на зазначене, керуючись ст.ст.33-1, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Провадження за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань – закрити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя                                                                                  ОСОБА_1