УХВАЛА

21 травня 2020 року 
Київ
справа №160/8398/18
адміністративне провадження №К/9901/13004/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.04.2020 у справі №160/8398/18  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Овен» до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:
18.05.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.04.2020 .
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону - Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наступне.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Відповідно до положень частини четвертої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті (частина перша цієї статті стосується оскарження    рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції) є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою  статті 353 цього Кодексу.
Додаткові вимоги зазначені в пункті 4 частини другої  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України  в залежності від підстави, з якої подається касаційна скарга.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що відповідач посилається на постанови Верховного Суду від 07.06.2019 справа № 826/7997/17, від 12.09.2019 № 805/3362/17-а. Проте Офіс великих платників податків ДПС не зазначив підставу для касаційного оскарження відповідно до частини четвертої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у взаємозв`язку з наведенням обґрунтування, в чому полягає не відповідність висновків судів в оскаржуваних судових рішеннях висновку Верховного Суду щодо правозастосування у подібних правовідносинах (в разі якщо підставою для касаційного оскарження є пункт 1 частини четвертої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд зазначає, що у випадку посилання скаржником на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити  конкретну  норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права  у саме подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено, довівши подібність правовідносин.
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.
Окрім того, Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини першої  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України  суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини четвертої  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України  до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Разом з цим,  згідно з статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відтак, з огляду на приписи частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» скаржник повинен сплатити судовий збір у  розмірі 2102,00 грн на рахунок для зарахування судового збору: 
отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача - 899998; номер рахунку отримувача UA288999980313151207000026007  ; код класифікації доходу бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055); символ звітності банку 207; призначення платежу - *;101;_______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).
Відповідно до частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частиною другою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що строк, який надається для усунення недоліку позовної заяви, не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 №540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон України №540-IX), яким до окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України внесені зміни.
Зокрема, розділ VI «Прикінцевих положень» доповнено пунктом 3 відповідно до якого строк, зокрема, встановлений статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України продовжується на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Таким чином, на виконання вимог статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України скаржнику, у строк тривалістю десять днів з моменту закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), необхідно зазначити підстави касаційного оскарження судових рішень та надати документ про сплату судового збору.
Керуючись статтями 330, 332, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 13.04.2020 у справі  №160/8398/18    залишити без руху.
Надати Офісу великих платників податків ДПС строк тривалістю 10 днів з дня закінчення строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID19) на усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          І. А. Гончарова

Судді                                                                                                              І. Я. Олендер

                                                                                                              Р. Ф. Ханова