Ухвала
 
09 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 211/1031/19
провадження № 61-8030ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М. 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживача, про визнання кредитного договору частково недійсним,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Ідея Банк», в якому просив ухвалити рішення, яким встановити нікчемність умови викладеної в Пункті 1.12 кредитного договору № ВОЗ.288.70790 укладеного 09 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» який передбачає обов`язок сплати позичальником щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості. Зобов`язати ПАТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору від 09 березня 2017 року № ВОЗ.288.70790 платежів, зарахувавши сплачену ОСОБА_1 щомісячну плату за обслуговування кредиту (комісію) в сумі 11 694 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири) грн 70 коп. у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором. Та стягнути судові витрати по справі.
Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 09 березня 2017 року, між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № ВОЗ.288.70790, відповідно до якого банк надав позивачеві, позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 13 728,00 грн зі сплатою 15.5 процентів за користування кредитом, на строк 36 місяців, тобто               до 09 березня 2020 року.
Оскільки наданий позивачеві кредит є споживчим кредитом, то на правовідносини сторін поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», згідно положень частин першої, другої та п`ятої статті 18 якого продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Пунктом 1.12 кредитного договору передбачено обов`язок сплати позичальником щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості в терміни та в розмірах, визначених згідно «Графіку щомісячних платежів за кредитним договором», але не вказаний розмір процентів.
В деяких повідомленнях банку був вказаний 2.75 %, і в деяких - 4.45%.
Позивач вважає, що такі умови кредитного договору є несправедливими, суперечать вимогам закону та порушують права споживача, тому маються підстави для визнання недійсним з моменту укладення договору зазначений пункт кредитного договору, що тягне за собою перерахунок сплачених з часу укладення кредитного договору платежів, зарахування сплаченої позивачем комісії у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором від 09 березня 2017 року № В03.288.70790.
Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Ідея Банк» про захист прав споживача, про визнання кредитного договору частково недійсним - задоволено.
Встановлено нікчемність умови викладеної в Пункті 1.12 кредитного договору                           № ВОЗ.288.70790 укладеного 09 березня 2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк», який передбачає обов`язок сплати позичальником щомісячної плати за обслуговування кредитної заборгованості.
Зобов`язано ПАТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок здійснених з часу укладення кредитного договору від 09 березня 2017 року № ВОЗ.288.70790 платежів, зарахувавши сплачену ОСОБА_1 щомісячну плату за обслуговування кредиту (комісію) в сумі 11 694 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто чотири) грн 70 коп. у рахунок інших обов`язкових платежів за кредитним договором.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року апеляційну скаргу ПАТ «Ідея Банк» задоволено.
Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення.
Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог до ПАТ «Ідея Банк» про захист прав споживача, про визнання кредитного договору частково недійсним в повному обсязі.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
13 травня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного суду                 від 14 квітня 2020 року, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення, а рішення місцевого суду залишити без змін.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме у постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 695//3474/17; від 05 червня 2019 року у справі № 531/648/15-ц; від 02 вересня 2019 року у справі                 № 361/7528/17.
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1частини другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Крім того, касаційна скарга подана на судове рішення у справі, яка у силу пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною, проте спір стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт а) пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України, тому є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у цій справі.
Витребувати із Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 211/1031/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про захист прав споживача, про визнання кредитного договору частково недійсним.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 06 липня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                          І. В. Литвиненко  
 
                                                                  В. С. Висоцька
 
                                                                                                      І. М. Фаловська