ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року	                        Львів	Справа № 1.380.2019.004334 пров. № 857/13302/19 	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                         Большакової О.О.,
суддів                                                             Мікули О.І., Старунського Д.М., 
з участю секретаря судового засідання           Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування рішення та картки відмови за апеляційною скаргою Львівської митниці ДФС на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року (суддя першої інстанції Сподарик Н.І., м. Львів, повний текст складено 14.11.2019),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2019/000146/2 від 12.03.2019, визнання протиправною та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209120/2019/00445.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №/2019/000146/2 від 12.03.2019. Визнано протиправною та скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209120/2019/00445 Львівської митниці ДФС. Стягнуто з Львівської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в сумі 2544,90 грн.
Із таким судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просив скасувати рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.  
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року апеляційну скаргу було залишено без задоволення.
Представником ОСОБА_1 до закінчення судового розгляду було заявлено про необхідність відшкодування вартості правової допомоги, наданої у зв`язку з апеляційним розглядом справи. 
У подальшому позивач подав клопотання про  відшкодування  йому витрат на правову допомогу в сумі 2100 гривень, що були сплачені за юридичний супровід під час апеляційного розгляду. 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: копію акту У 2 до договору від 25 липня 2019 року №  25/07/19 від 28 лютого 2020 року, квитанцію про сплату 2100 гривень від 1 березня 2020 року.
Представник відповідача подав заяву про зменшення витрат на професійну правову допомогу, мотивовану тим, що подання представником позивача відзиву на апеляційну скаргу не передбачено договором. Також, участь представника у судовому засіданні зайняла менший час, ніж вказано позивачем. 
Сторони у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду за п`ять днів шляхом надіслання судових повісток на офіційну електронну адресу, а також телефонограмами, що підтверджено матеріалами справи. 
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися  докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Як видно з матеріалів справи, представник позивачів подав до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, до закінчення апеляційного розгляду справи.
У подальшому було подано відповідне клопотання з деталізацією наданих послуг із зазначенням їх вартості.
Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому, цією нормою передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що статтею 134 КАС України не передбачено імперативної вказівки щодо форми документа про детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також зазначення затраченого часу на складання відзиву та інших процесуальних документів, чи вчинення інших дій. Особа для підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу має надати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, але не детальний хронометраж кожної дії, що входить до складу таких робіт (послуг).
Згідно вимог ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 КАС України видно, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради подано до суду заперечення щодо неспівмірності розміру заявлених на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У цьому документі відповідач вказав, що розмір заявлених витрат є неспівмірним, оскільки не доведено необхідності витрат заявленого обсягу часу на підготовку процесуальних документів.  Не надано доказів на підтвердження розумності гонорару. Також відповідач зазначив про те, що стягнення вказаних сум призведе до  зменшення видатків на забезпечення функціонування департаменту.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд враховує позицію ЄСПЛ, сформовану у справі «East/West Alliance Limited» проти України» ЄСПЛ, згідно якої, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 рішення у цій справі ЄСПЛ зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece)).
В поданому клопотанні представник позивачів просив відшкодувати 2100 грн витрат на професійну правничу допомогу, які складаються з вартості подання відзиву на апеляційну скаргу, на складання якого було витрачено 3,5 години з врахуванням вартості 600 грн за годину - 1500 грн, а також 1 години участі у судовому засіданні - 600 грн.
При вирішенні питання щодо відшкодування позивачам витрат на правову допомогу апеляційний суд бере до уваги характер заявлених позовних вимог, що був  предметом апеляційного розгляду, значення даної справи для позивачів, а також обсяг наданих послуг та затрачений час.
Слід зазначити, що у договорі № 25/07/19 від 25 липня 2019 року, укладеному між ОСОБА_1 та адвокатом Якимів А.В. передбачено повноваження адвоката підписувати і подавати від імені Клієнта будь-які процесуальні документи (а.с. 110).
Відзив на апеляційну скаргу є процесуальним документом. 
Отже, доводи відповідача про те, що договором не передбачено подання відзиву на апеляційну скаргу є безпідставними.
Враховуючи викладене, безпідставними заперечення відповідача щодо не підтвердження представником позивачів обсягу витраченого часу на підготовку відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний суд зазначає, що з цих мотивів відсутні підстави для висновку щодо неспівмірності заявлених витрат на правову допомогу і відповідач не довів у встановленому порядку цього факту.
Разом з тим, представником позивачів вказано про участь у судовому засіданні 27 лютого 2020 року і зазначено, що ця процесуальна дія зайняла 1 годину. 
Разом з тим, згідно протоколу судового засідання, останнє тривало біля 20 хвилин. 
Відтак, з урахуванням домовленої між сторонами ціни, максимальна сума відшкодування витрат на правову допомогу за це судове засідання не може перевищувати 200 гривень (600:60х20). 
Враховуючи викладене, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 1700 гривень витрат на професійну правову допомогу.
Керуючись ст. 139, ч. 3 ст. 243, ст. 252, ст. 322, ст. 325 ст. 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби (ЄДРПОУ 43348711) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	Д. М. Старунський  	

Повний текст постанови складено 20 березня 2020 року.