05.05.20
22-ц/812/866/20

Провадження №22-ц/812/866/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                               
5 травня 2020 року                                                       м. Миколаїв
                                                                                   Справа № 484/62/20
Миколаївський апеляційний суд у складі  колегії суддів:
головуючого судді  - Шаманської Н.О., 
суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,
переглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу 
за позовом
ОСОБА_1 
до
ОСОБА_2 
про визнання заповіту нікчемним
за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 
на ухвалу судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену суддею Шикерею І.А. 25 березня 2020 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту ухвали не зазначена
у с т а н о в и в:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним.
Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 березня 2020 року позовну заяву залишено без руху, а ухвалою  судді цього ж суду від 25 березня 2020 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач на виконання вимог ухвали судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 березня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, надала позовну заяву з додатками, її копію та квитанцію про сплату судового збору у встановлений строк. За такого, суд безпідставно повернув їй позовну заяву ухвалою від 25 березня 2020 року. Крім того, посилалась на порушення судом вимоги ч.2 ст. 185 ЦПК України, оскільки , залишаючи позовну заяву без руху з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали, про повернення заяви позивачеві (заявникові) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Отже справа розглядалась судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність   та обґрунтованість судового рішення в межах доводів  та вимог апеляційної скарги,   колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним.
Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України (є таке, що набрало законної сили рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав за тими самими вимогами). Позовну заяву з додатками та оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 770 гривень повернуто позивачу.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 3 березня 2020 року ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Оскільки позовна заява та додані до неї документи, в тому числі оригінал квитанції про сплату судового збору, були повернуті позивачці 16 січня 2020 року, ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та зобов`язано позивачку надати до суду позовну заяви з додатками, її копії та оригінал квитанції про сплату судового збору. Надано строк для усунення недоліків.
На виконання вимог зазначеної ухвали, ОСОБА_1 , 24 березня 2020 року, надала позовну заяву з додатками, її копію та квитанцію про сплату судового збору на суму 770 гривень. 
Таким чином, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач виконала.
Проте, ухвалою від 25 березня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута позивачці.
Повертаючи позовну заяву, суддя зазначив, що позивачем недоліки, зазначені в ухвалі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 березня 2020 року, усунуто не було, оскільки з наданої квитанції про сплату судового збору вбачається, що судовий збір сплачено у розмірі 770 грн., тоді як , який повинен складати 840 грн. 80 коп.
За такого, суддя вважав, що відповідно до положень статті 185 ЦПК України заява вважається неподаною та повертається заявнику.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може з наступних підстав.
Відповідно до ч.1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Проте, суд першої інстанції, у порушення вищевказаних положень закону, а саме ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху просив лише надати квитанцію про сплату судового збору. Вимог щодо точної суми судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) позивача,.
За таких обставин, не можна вважати, що позивач не виправив недоліки зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, а тому застосування наслідків, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України є передчасним. 
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню , з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2020 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

      Головуючий:         Н.О.Шаманська        
Судді: О.О. Данилова

В.В .Коломієць

Повний текст постанови складено 5 травня 2020 року.