Дата документу 10.03.2020 Справа № 320/7592/15-ц

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 320/7592/15                        Головуючий у 1 інстанції: Урупа І.В.
№ 22-ц/807/838/20                                        Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Бабенко Т.І.

розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2019 року за заявою адвоката Ващаєва Сергія Володимировича, який діє від імені боржника ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2019 року відмовлено адвокату Ващаєву Сергію Володимировичу, який діє від імені боржника ОСОБА_1 , у визнанні виконавчого листа № 320/7592/15-ц, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 12.02.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» борг за договором відновлюваної кредитної лінії № 31 від 11.03.2008, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 4908,17 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості в розмірі 81,96 доларів США, 3% річних від простроченої суми кредиту - 2,45 доларів США, 3% річних від простроченої суми відсотків -11,02 доларів США, а всього 5003,60 доларів США, таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким виконавчий лист № 320/7592/15-ц, виданий 12.02.2019 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у справі № 320/7592/15-ц визнати таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 320/7592/15-ц, виданий Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 12.02.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» борг за договором відновлюваної кредитної лінії № 31 від 11.03.2008, який складається з заборгованості за тілом кредиту 4908,17 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості в розмірі 81,96 доларів США, 3% річних від простроченої суми кредиту - 2,45 доларів США, 3% річних від простроченої суми відсотків -11,02 доларів США, а всього 5003,60 доларів США,, посилаючись на те, що 21.11.2019 року ОСОБА_1 отримав постанову державного виконавця Шубіна Е.М. від 13.11.2019 про відкриття виконавчого провадження №60547912 на підставі виконавчого листа№320/7592/15-ц, який видано 12.02.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у справі №320/7592/15-ц. На підставі зазначеного виконавчого листа з ОСОБА_1 належить стягнути 5003,6 доларів США на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України". Виконавчий лист видано на підставі рішення від 24.09.2018 Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у вище зазначені справі. Зазначає, що цим рішенням передбачено стягнення з ОСОБА_1 стягнути 5003,6 доларів США за рахунок вартості предмету іпотеки. На його думку, рішенням суду передбачене джерело задоволення вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" зарахунок вартості предмету іпотеки та це рішення не передбачає безпосереднього стягнення з ОСОБА_1 будь яких коштів. Посилаючись на ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України вважаю, що виконавчий лист №320/7592/15-ц, від 12.02.2019 року видано помилково, оскільки рішенням суду не передбачено стягнення з ОСОБА_1 коштів, а передбачено стягнення цих коштів за рахунок вартості предмету іпотеки.

Судом першї інстанції встановлено, що Рішенням Мелітопольського міськрайоннного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради,  ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» борг за договором відновлюваної кредитної лінії № 31 від 11.03.2008, який складається з заборгованості за тілом кредиту 4908,17 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості в розмірі 81,96 доларів США, 3% річних від простроченої суми кредиту - 2,45 доларів США, 3% річних від простроченої суми відсотків -11,02 доларів США, а всього 5003,60 доларів США. В рахунок погашення заборгованості за  договором відновлюваної кредитної лінії № 31 від 11.03.2008, укладеним між  ОСОБА_1  та Відкритим   акціонерним  товариством «Державний ощадний банк України» в розмірі 5003,60 доларів США,  яка складається з заборгованості за тілом  кредиту 4908,17 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості в розмір  81,96 доларів США,   3% річних від простроченої суми кредиту -2,45 доларів США,   3% річних від простроченої суми відсотків -11,02 доларів США  звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором № 31 від 11.03.2008 квартиру загальною площею 32,6 кв.м., жилою площею 16,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої ст.38 Закону України „Про іпотеку”, а саме: укладення договору купівлі-продажу з будь-якою особою – покупцем з правом реєстрації нерухомості в органі реєстрації, подання заяв до органу реєстрації та отримання Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухомість ОСОБА_2 , з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а також надання публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, з визначенням початкової ціни предмету іпотеки для його подальшого продажу за оцінкою, визначеною суб`єктом оціночної діяльності, в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», але не менш 323 452 гривень. В іншій частині позову відмовлено. В позові Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про виселення відмовити повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1218 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1218 грн. на рахунок отримувача 31211256026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір», призначення платежу: судовий збір, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22.01.2019 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення, а рішення Мелітопольського міськрайоннного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року залишено без змін.
Після набрання рішенням Мелітопольського міськрайоннного суду Запорізької області від 24 вересня 2018 року законної сили,  стягувачеві були видані виконавчі листи, в тому рахунку  й виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» борг за договором відновлюваної кредитної лінії № 31 від 11.03.2008, який складається з заборгованості за тілом кредиту 4908,17 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості в розмірі 81,96 доларів США, 3% річних від простроченої суми кредиту - 2,45 доларів США, 3% річних від простроченої суми відсотків -11,02 доларів США, а всього 5003,60 доларів США.

Виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання.

Постановою державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 13.11.2019 року відкрито виконавче провадження з виконавчого листа № 320/7592/15-ц, виданого 12.02.2019 року Мелітопольським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» борг за договором відновлюваної кредитної лінії № 31 від 11.03.2008, який складається з заборгованості за тілом кредиту 4908,17 доларів США, пені за несвоєчасну сплату кредитної заборгованості в розмірі 81,96 доларів США, 3% річних від простроченої суми кредиту - 2,45 доларів США, 3% річних від простроченої суми відсотків -11,02 доларів США, а всього 5003,60 доларів США. 

Як при розгляді справи у суді першої інстанції так у апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, заявник зазначав, що у виконавчому листі неправильно зазначено порядок виконання, тому що грошові кошти не мають стягуватися, а виконання має бути здійснене виключено за рахунок предмета іпотеки.

Такі послання суд першої інстанції розцінив як не переконливі, такими що не унеможливлюють виконання рішення, яке набуло чинності.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище процесуальної норми, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку:
1) якщо його було видано помилково;

2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому слово сполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. (Висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11).

Зазначених підстав для визнання виконавчогот листа таким, що не підлягає виконанню судом встановлено не було.

Посилання на те, що виконавчий лист містить неправильні заначення щодо порядку стягнення не є переконливими , тому що він відтворює резолютивну частині судового рішення, та всі питання, пов`язані з тлумаченням порядку виконання судового рішення можуть бути вирішені шляхом роз`яснення рішення або пордку його виконання тощо.

Натомість як зазначив суд першої інстанції і це узгоджується з матеріалами справи, виконавчий лист не було видано помилково, відомості про добровільне виконання боржником обов`язку за цим листом відсутні. Інші причини, які можуть бути підставою визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню також відсутні.

Посилання заявника на те, що рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" 5003,6 доларів США лише за рахунок вартості предмету іпотеки та це рішення не передбачає безпосереднього стягнення з ОСОБА_1 будь яких коштів, безпідставні оскільки судом було задоволено частково дві окремі позовні вимоги одна про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії, інша про звернення стягнення на предмет іпотеки. 

Тож судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2020 року.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков