ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 635/2829/17
Провадження № 22-ц/818/1510/20
07 квітня 2020 року         
м.Харків
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Овсяннікової А.І.
суддів             - Коваленко І.П., Сащенко І.С.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач Харківська районна державна адміністрація Харківської області, 
ОСОБА_2 , 
Міськрайонне управління Держгеокадастру у Харківському районі та м. Люботин
третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Харківській області
розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року у  складі судді  Бобко Т.В.  по справі  № 635/2829/17 за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2 , Міськрайонного управління Держгеокадастру у Харківському районі та м. Люботин, третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання розпоряджень про передачу земельних ділянок незаконними, визнання неправомірними дій та бездіяльності Харківської районної державної адміністрації Харківської області щодо видачі розпоряджень про передачу земельних ділянок, визнання порушеним права та зобов`язання анулювати розпорядження про передачу земельних ділянок,-
ВСТАНОВИВ:
У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з урахуванням уточнень до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2 , Міськрайонного управління Держгеокадастру у Харківському районі та м. Люботин, третя особа – Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання розпоряджень про передачу земельних ділянок незаконними, визнання неправомірними дій та бездіяльності Харківської районної державної адміністрації Харківської області щодо видачі розпоряджень про передачу земельних ділянок, визнання порушеним права та зобов`язання анулювати розпорядження про передачу земельних ділянок.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в 2010 році він звернувся до Харківської РДА із заявою про надання земельної ділянки орієнтованою площею 200 га для розбудови фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району. 
Протоколом № 3 від 01 березня 2010 року засідання районної професійної комісії з питань створення фермерських господарств Харківської РДА було надано згоду на створення фермерського господарства та надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства. 
Розпорядженням Голови Харківської райдержадміністрації від 01 листопада 2010 року № 7200 йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 50 га для ведення фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради.
У жовтні 2011 року він звернувся до Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботині і Харківському районі із заявою про надання технічного завдання щодо відведення земельної ділянки. Проектну документацію на земельну ділянку повинен був підготувати ПП «ГЕО-ІНВЕСТ». 
Листом Заступника голови комісії з реорганізації Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботині і Харківському районі від 30 грудня 2011 року його повідомлено, що земельна ділянка, яка йому проектується для відведення, перетинається із земельними ділянками, які надані іншим громадянам для ведення фермерського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва та проект землеустрою не може бути виконаний у повному обсязі з наданням відповідного висновку. 
Пізніше він дізнався, що земельні ділянки зазначені у цьому листі надані іншій особі. Відповідно до Розпорядження РДА № 1359 від 18 червня 2012 року земельна ділянка площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, передана ОСОБА_2 в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства. Розпорядженням Харківської райдержадміністрації № 1442 від 02 липня 2012 року ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 5,8186 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), розташовану за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, – для ведення фермерського господарства. Ці земельні ділянки перетинаються із земельною ділянкою, на яку йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. 
Вважає, що зазначені акти індивідуальної правової дії підлягають скасуванню, оскільки вони порушують його конституційне право на землю. 
01 листопада 2010 року йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на тій же території, які пізніше, відповідно 18 червня 2012 року та 02 липня 2012 року, були передані відповідачу. Розпорядження Голови Харківської райдержадміністрації від 01 листопада 2010 року № 7200 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 » не скасовано до теперішнього часу.
Просить визнати недійсними Розпорядження Харківської райдержадміністрації № 1359 від 18 червня 2012 року про передачу земельної ділянки площею 121,8343 га за рахунок земель державного земельного фонду сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства, Розпорядження Харківської РДА №1442 від 02 липня 2012 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 5,8186 га за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області – для ведення фермерського господарства, визнати недійсними  Розпорядження Харківської РДА № 841 та № 842 від 01 квітня 2011 року, якими надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, визнати неправомірними дії та бездіяльність по видачі розпоряджень № 841 та № 842; визнати, що Харківською РДА порушено його право на отримання земельної ділянки, визнати розпорядження Харківської РДА № 841 та № 842 від 01 квітня 2011 року незаконними, зобов`язати Харківську РДА анулювати розпорядження № 841 та № 842 від 01 квітня 2011 року.
Відповідач Харківська РДА позов не визнав. Розпорядженням від 01 листопада 2010 року № 7200 ОСОБА_1 наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства орієнтованою площею 50 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області. Пунктом 2 Розпорядження ОСОБА_1 зобов`язано: замовити проект відведення земельної ділянки та подати його на розгляд до РДА. Пунктом 3 Розпорядження встановлено, що строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою становить один рік із дня видання розпорядження і може бути продовжено одноразово на такий же строк. У разі, якщо протягом встановленого строку проект землеустрою не подано на затвердження, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вважається анульованими. Позивач майже через рік з дня видачі Розпорядження, звернувся до міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботин та Харківському районі із заявою про надання технічного завдання щодо відведення земельної ділянки. 01 листопада 2011 року минув строк дії цього дозволу. Із заявою щодо продовження строку дії дозволу позивач не звертався. 30 грудня 2011 року позивача повідомлено, що земельна ділянка на території Русько-Тишківської сільської ради, яка проектується для відведення йому для ведення фермерського господарства, перетинається із земельними ділянками, які надані іншим громадянам. До повноважень райдержадміністрації не входить облік земельних ділянок на території Харківського району. Здійснення повноважень у сфері земельних відносин, встановлених законом, райдержадміністрацією відбувається на підставі інформації про земельні ділянки, що надаються територіальним органом по земельних ресурсах – Держгеокадастром. ОСОБА_2 звернувся до райдержадміністрації з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, додавши всі необхідні документи, в тому числі інформацію разом з викопіюванням з чергового кадастрового плану, наданим Міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Люботин і Харківському районі листом від 15 березня 2011 року. Земельна ділянка площею 192 га знаходиться за межами населених пунктів Русько-Тишківської сільської ради Харківського району, представлена землями державного резервного фонду сільськогосподарського призначення, угіддя – рілля, на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, обмеження (обтяження) та інші права третіх осіб не встановлено. На підставі наданих матеріалів розпорядженнями від 01 квітня 2011 року №№ 841, 842 ОСОБА_2 надані дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в тому числі за рахунок державного резервного фонду 128 га. В подальшому, на замовлення ОСОБА_2 землевпорядною організацією був розроблений проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 121,8343 га та 5,8186 га, що був погоджений та затверджений в установленому законодавством порядку. Розпорядженням від 18 червня 2012 року № 1359 земельна ділянка площею 121,8343 га передана ОСОБА_2 в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства; розпорядженням від 02 липня 2012 року передано безоплатно у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 5,8186 га. Земельна ділянка, яку бажав отримати позивач, окрім перетину із земельними ділянками ОСОБА_2 , перетинається також із земельною ділянкою ОСОБА_4 загальною площею 6,20 га, яка була надана розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 21 грудня 2009 року ОСОБА_4 отримав державний акт 09 лютого 2010 року, тобто ще до звернення позивача до РДА. На момент видання оскаржуваних розпоряджень близько 65 га в даному земельному масиві залишаються вільними. Якщо позивач бажав отримати земельну ділянку площею 50 га за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради, він міг це зробити у встановленому законом порядку. Посилання позивача, що до теперішнього часу Розпорядження від 01 листопада 2010 року не скасовано є безпідставними, строк його дії відповідно до п. 3 закінчився, тобто потреби у його скасуванні немає. Також, просили застосувати наслідки спливу позовної давності, посилаючись на те, що про порушення його прав та інтересів позивачу стало відомо в період 2011-2012 роках. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у травні 2017 року. 
Відповідач ОСОБА_2 заперечував проти позову. Зазначив, що він звернувся до райдержадміністрації з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, додавши всі необхідні документи. Розпорядженнями голови Харківської райдержадміністрації від 01 квітня 2011 року №№ 841, 842 йому надані дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, в тому числі за рахунок державного резервного фонду 128 га. В подальшому землевпорядною організацією був розроблений проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 121,8343 га та 5,8186 га, що був погоджений та затверджений в установленому законодавством порядку. Розпорядження голови ХРДА від 01 квітня 2011 року № 841, № 842 були видані відповідно до вимог чинного законодавства та не порушували права та інтереси позивача або інших осіб. 
Третя особа Головне управління Держагеокадастру у Харківській області просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи позивача щодо ненадання письмових зауважень по проекту стосовно земельної ділянки та неправдивої відповіді щодо зайнятості земельної ділянки не підтверджені. У позові не зазначено про будь-які відносини ОСОБА_1 та Головного управління щодо предмета судового спору. ОСОБА_1 не доведено обставин порушення Головним управлінням прав позивача. Крім того, Головне управління як юридична особа, було створено у травні 2015 року, а тому не приймало участі у розгляді проекту землеустрою стосовно вказаної у позові земельної ділянки, його погодженні та затвердженні Листи надавалися ОСОБА_1 . Міськрайонним управлінням Держкомзему у місті Люботині і Харківському районі Харківської області, яке припинило свою діяльність 11 березня 2013 року. Головне управління не є правонаступником Міськрайонного управління Держкомзему у місті Люботин і Харківському районі Харківської області. Відповідно до Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі на території Русько-Тишківської сільської ради, записи у яких здійснювалися до 29 грудня 2012 року, записи про реєстрацію прав власності, права користування на умовах оренди земельної ділянки, які розташовані за межами населених пунктів Русько-Тишківської сільської ради у відношенні ОСОБА_1 в Управлінні відсутні. Просив застосувати строк позовної давності, оскільки позивачу про порушення його прав було відомо ще у 2011 році, а звернувся він до суду за захистом своїх прав у 2017 році.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що спірні Розпорядження від 01 квітня 2011 року та від 02 липня 2012 року прийняті в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, діючим на час прийняття таких розпоряджень, а тому підстав для визнання їх незаконними та задоволення позовних вимог немає.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки судом неповно з`ясовані обставини по справі. 
Саме ці вищевказані земельні ділянки, які надані ОСОБА_2 - перетинаються з земельної ділянкою, на яку йому надано дозвіл на розробку необхідної документації.
Розпорядження №№ 1359 і 1442 підлягають скасуванню, оскільки вони порушують конституційне право на землю, саме йому раніше за часом надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на тій же території, які пізніше були передані ОСОБА_2 .
У відзиві на апеляційну скаргу Харківська РДА просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Розпорядження від 01 квітня 2011 року № № 841, 842 видані відповідно до вимог чинного законодавства та не порушували права позивача та інших осіб.
Чинним законодавством не передбачено право держадміністрації приймати рішення про відмову у задоволенні вимоги, порушеної в заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з відведенням земельної ділянки іншій особі. Законодавством не визначено такого стану земельної ділянки як її перебування у стані «відведення». Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність. Тобто дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність.
Надання такого дозволу вказує про відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і ще не означає позитивного рішення місцевої ради про передачу у власність цієї земельної ділянки після виготовлення проекту землеустрою.
Колегія суддів, вислухав суддю – доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 01 листопада 2010 року № 7200 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства орієнтованою площею 50 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради Харківського району Харківської області.
30 грудня 2011 року Міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі позивача повідомлено, що земельна ділянка, яка проектувалася йому до відведення для ведення фермерського господарства на території Русько-Тишківської сільської ради, перетинається із земельними ділянками, які надані іншим громадянам для ведення фермерського господарства та товарного сільськогосподарського виробництва. 
Листом від 17 травня 2012 року № 2283 Міськрайонне управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі повторно повідомило ОСОБА_1 про перетин земельної ділянки, яка проектувалася до відведення останньому для ведення фермерського господарства, із земельними ділянками, які надані іншим громадянам та повідомлено, що подальше оформлення ОСОБА_1 права оренди на земельну ділянку можливо після виправлення проектних матеріалів з урахуванням наданих зауважень. 
29 травня 2012 року матеріали щодо оформлення права власності на земельні ділянки для ведення фермерського господарства були отримані ОСОБА_1 для подальшого виправлення наданих зауважень. 
За інформацією Державного комітету України із земельних ресурсів Головного управління Держкомзему у Харківський області № 1720 від 12 липня 2013 року після отримання ОСОБА_1 проекту землеустрою для виправлення зауважень, матеріали на розгляд Міськрайонного управління Держкомзему у м. Люботин і Харківському районі Харківської області не надходили.
В березні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до Харківської районної державної адміністрації для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду. 
Розпорядженням Харківської РДА від 01 квітня 2011 року № 841 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 » ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її у власність, із земель наданих йому для ведення фермерського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради, для ведення фермерського господарства. 
Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 01 квітня 2011 року № 842 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_2 » ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі їх в оренду, загальною орієнтовною площею 156,0 га, за рахунок земель сільського господарського призначення сільськогосподарських угідь (рілля), із них: 128,0 га землі державного земельного фонду,28,0 га – землі витребуваних часток(паїв), що знаходиться за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради, для ведення фермерського господарства. 
Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 18 червня 2012 року №1359 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства та передана ОСОБА_2 в оренду строком на 49 років для ведення фермерського господарства. 
Розпорядженням Харківської райдержадміністрації від 02 липня 2012 року №1442 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Русько-Тишківської сільської ради площею 5,8186 га. 
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що підстав для визнання незаконними розпоряджень Харківської РДА про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та передачі цих земельних ділянок ОСОБА_2 не вбачається.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.
Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.
Відповідно до ст. 17 ЗК До повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; 
У відповідності до частини 1 статті 116 ЗК України Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Частиною 6 статті 118 ЗК України Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства)
Районна, Київська чи Севастопольська міська державна 
адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. 
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що вказаний перелік є вичерпний та закріплений в частині 7 статті 118 ЗК України.
Передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (стаття 123 ЗК України ).
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням  про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Водночас згідно із приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав
При цьому документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені у статті 126 ЗК України.
Способи захисту прав на земельні ділянки визначені статтею 152 ЗК України.
За приписами наведеної норми держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на тій же території ним був отриманий першим, ніж ОСОБА_2 , а тому дії Харківської РДА щодо передання цих земельних ділянок іншій особі є незаконними та порушують його права на землю.
Харківська РДА категорично заперечує щодо вимог позивача, посилаючись, що розпорядження видані в межах вимог закону. Зазначає, що ОСОБА_1 своєчасно не виконано вимоги розпорядження від 01 листопада 2010 року, що слугувало подальшому підставою для вирішення питання про надання земельної ділянки іншій особі.
Положеннями статті 123 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Згідно з частиною шостою статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
З наведених норм можна зробити висновок, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починається з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою, а закінчується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування та державною реєстрацією права на земельну ділянку шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою, як і надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, є лише стадіями набуття особою права власності або користування на земельну ділянку.
У постанові від 17 жовтня 2018 року (№ 380/624/16-ц) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. 
Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.
Згідно п. 2,3 Розпорядження Харківської РДА від 01 листопада 2010 року ОСОБА_1 було зобов`язано: замовити в організації, яка має відповідний дозвіл (ліцензію) розроблення проекту відведення земельної ділянки; розроблений та погоджений відповідно до чинного законодавства проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на розгляд до районної держаної адміністрації. 
Строк дії дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вимог щодо відведення становить один рік із дня видання розпорядження і може бути продовжено одноразово на такий же строк. У разі, якщо протягом встановленого строку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не подано на затвердження, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вважається анульованими.
До 01 листопада 2011 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вимог щодо відведення позивачем подано не було, із заявою про продовження строку дії дозволу ОСОБА_1 до Харківської РДА не звертався. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 не вчинено всі необхідні дії на виконання Розпорядження РДА від 01 листопада 2010 року, вважати, що у нього виникли підстави для «законних очікувань» набуття права на земельну ділянку у розміні  Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод – неможна.
Також, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27 березня 2018 року у справі № 463/3375/15-а в якому зазначено, що усі учасники земельних відносин мають рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку, а тому не має підстав зважати на пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
Отже, надання дозволу на розробку проекту землеустрою раніше, ніж ОСОБА_2 не створює безумовного обов`язку органу державної влади щодо видачі відповідного розпорядження про передання у власність чи в користування відповідної земельної ділянки. 
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки свідчить про намір особ на реалізацію його права на землю та не свідчить про виникнення в особи будь-якого майнового права, в тому числі користування, на цю земельну ділянку.
Інших підстав в чому полягає порушення вимог чинного законодавства Харківською РДА при виданні спірних розпоряджень Добронос П.І ОСОБА_5 не наведено, доказів у відповідності до ст. 81 ЦПК України позивачем протиправності дій та порушень встановленого законом порядку, перевищення повноважень не надано. 
За таких обставин підстав для визнання оскаржуваних розпоряджень незаконними та їх скасування не вбачається.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 – залишити без задоволення.
Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 вересня 2019 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 07 квітня 2020 року.
Головуючий –                                                                А.І. Овсяннікова
Судді:                                                                                І.П. Коваленко
                                                                                       І.С. Сащенко