Ухвала
 
16 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 295/846/17
провадження № 61-2357ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,
розглянув касаційну скаргу багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 серпня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року в частині залишення без розгляду заяв про відвід судді та секретаря судового засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння», за участю третіх осіб: Управління Держпраці у Житомирській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, про оформлення трудових відносин, стягнення заборгованості із заробітної плати, за заявами багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» про відвід судді Чішман Людмили Миколаївни та секретарю судового засідання,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» (далі - БМП «Сприяння»), у якому просила: встановити факт перебування її у трудових відносинах з БМП «Сприяння» з 01 липня 2014 року; стягнути з БМП «Сприяння» на її користь заборгованість із заробітної плати за 50 місяців, а саме: з 01 липня 2014 року до 01 жовтня 2018 року, із розрахунку 4 160,83 грн у місяць, у загальній сумі 208 041,50 грн.
28 травня 2019 року від керівника БМП «Сприяння» ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді Чішман Л. М., яка обґрунтована тим, що на суддю чиниться різноплановий, довготривалий, системний тиск зі сторони позивача з метою схиляння її до прийняття неправосудного рішення у цій справі, виключаючи принцип безсторонності, неупередженості, що викликає сумнів у справедливості та об`єктивності судді.
23 серпня 2019 року керівник БМП «Сприяння» ОСОБА_3 повторно подав заяву про відвід судді Чішман Л. М. та секретаря судового засідання. Заяву обґрунтовував тим, що 22 серпня 2019 року, у Богунському районному суді м. Житомира, секретарем судді Чішман Л. М. йому було вручено судову повістку з викликом у судове засідання, призначене на 10-00 год. 23 серпня 2019, у зв`язку з тим, що БМП «Сприяння» не отримало судову повістку відправлену засобами поштового зв`язку. Разом з тим, судова повістка була вручена і представнику позивача - ОСОБА_2 , який також був присутній у суді першої інстанції. Відтак, вказані дії секретаря, наявність іншої сторони в цей самий час, в цьому самому місці, вказують на те, що суддя Чішман Л. М. не є безсторонньою у розгляді цієї цивільної справи.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23 серпня 2019 року визнано дії представника БМП «Сприяння» ОСОБА_3 зловживанням процесуальними правами, заяву залишено без розгляду, застосовано до останнього заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.
Стягнуто з  ОСОБА_3 в дохід Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України), штраф у розмірі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 007, 00 грн.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
У січні 2020 року БМП «Сприяння» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 серпня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою БМП «Сприяння» на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 серпня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року в частині застосування до ОСОБА_3 заходів процесуального примусу у вигляді штрафу у справі за позовом ОСОБА_1 до БМП «Сприяння», за участю третіх осіб: Управління Держпраці у Житомирській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, про оформлення трудових відносин, стягнення заборгованості із заробітної плати, за заявами БМП «Сприяння» про відвід судді Чішман Л. М. та секретарю судового засідання.
Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Увідкритті касаційного провадження за касаційною скаргою БМП «Сприяння» на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 серпня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року в частині залишення без розгляду заяв про відвід судді та секретаря судового засідання слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання касаційної скарги) підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання касаційної скарги)суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання касаційної скарги)у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. 
Залишаючи заяви ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився в суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив з того, що подання представником БМП «Сприяння» четвертої та п`ятої необґрунтованої та завідомо безпідставної заяви про відвід судді Чішман Л. М. та секретарю судового засідання є зловживанням процесуальними правами, яке перешкоджає розгляду справи, та є затягуванням розгляду справи.
Встановлено, що представник БМП «Сприяння» неодноразово звертався до суду першої інстанції із заявами про відвід судді Чішман Л. М.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2018 визнано відвід, заявлений представником БМП «Сприяння» необґрунтованим, зупинено провадження у справі, розгляд заяви про відвід передано іншому судді цього суду.
У заяві про відвід головуючому від 30 жовтня 2018 року представник відповідача ОСОБА_3 зазначав про сумніви у неупередженому ставленні судді до розгляду справи, оскільки суддею відмовлено у задоволенні його клопотань про витребування ряду документів, які мають значення для вирішення спору, виклик свідків тощо.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01 липня 2018 відмовлено у задоволенні заяви представника БМП «Сприяння» - ОСОБА_3 від 30 жовтня 2018 про відвід головуючому судді Чішман Л. М. у цивільній справі № 295/846/17.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2018 року заяву про відвід судді Чішман Л. М., заявлену представником БМП «Сприяння» - ОСОБА_3, залишено без розгляду.
У своїй заяві про відвід від 20 грудня 2018 року, ОСОБА_3 посилався на обставини, які були викладені в його заяві від 30 жовтня 2018 року та які, на його думку, вказують на упередженість судді.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 20 грудня 2018 залишена без змін.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 24 травня 2019 року заяву про відвід судді Чішман Л. М., подану представником БМП «Сприяння» - ОСОБА_3, залишено без розгляду, дії представника відповідача БМП  «Сприяння» ОСОБА_3 визнано зловживанням процесуальними правами.
У своїй заяві від 21 травня 2019 року ОСОБА_3 заявив відвід головуючому з тих підстав, що на суддю чиниться різноплановий, довготривалий, системний тиск зі сторони позивача з метою схиляння до прийняття неправосудного рішення, що підтверджується на його думку публікацією у газеті «20 хвилин» від 21 листопада 2018 року, а тому у нього виникає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 23 липня 2019 року ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 24 травня 2019 року залишена без змін.
У заявах про відвід від 28 травня 2019 року та 23 серпня 2019 року заявник також посилався на сумніви у об`єктивності та неупередженості судді, а також секретаря судового засідання.
Згідно з пунктами 1 та 3 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.
Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав.
Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.
Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.
Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Оскільки керівник БМП «Сприяння» неодноразово заявляв відвід з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, який належним чином не мотивовано, суди попередніх інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що такі дії заявника спрямовані на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду цивільної справи, а отже на підставі частини п`ятої статті 39, частини третьої статті 44 ЦПК України така заява підлягає залишенню без розгляду.
Крім того, використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності цих осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.
Такий правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14, провадження № 14-92цс19.
Доводи касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, є необґрунтованими та зводяться до обґрунтування заявлених заяв про відвід.
Зі змісту касаційної скарги, судових рішень, що оскаржуються, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.
Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання касаційної скарги), для скасування судових рішень, що оскаржуються, у касаційній скарзі не зазначені.
Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України (в редакції, чинній на день подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння», за участю третіх осіб: Управління Держпраці у Житомирській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, про оформлення трудових відносин, стягнення заборгованості із заробітної плати, за заявами багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» про відвід судді Чішман Людмили Миколаївни та секретарю судового засідання, за касаційною скаргою багатопрофільного малого приватного підприємства «Сприяння» на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 серпня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року в частині залишення без розгляду заяв про відвід судді та секретаря судового засідання, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                С. Ю. Мартєв
 
Є. В. Петров
 
В. М. Сімоненко