Справа № 357/12633/19	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Ларіна О.В.	
Провадження № 33/824/1203/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

                                                                       
 
                                          КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            ___________________________________________________________________
 
                                                          П О С Т А Н О В А
                                                            іменем України
 
04 червня 2020 року                                                                       м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від  29.01.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,                                та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -
                                                         В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 185948 від 04.11.2019 року «04.11.2019 року о 18 год. 45 хв. в м. Біла Церква Київської області по вул. Декабристів, 9, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ-21043, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку проводився  в медичному закладі по                  вул. В. Стуса в м. Біла Церква Київської області в КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» у лікаря нарколога, висновок № 424, результат огляду позитивний -                     1.99 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність ст. 130 ч. 1 КУпАП».
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від  29.01.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі                           600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                            10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погоджуючись з даною постановою,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1                            ст. 247 КУпАП. Постанову суду вважає такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.                         В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що транспортним засобом він не керував, а керував його син - ОСОБА_2 . Вказане підтверджується його словами на запитання працівників поліції. Окрім того, обсяг доказів, на які посилається суд, є недостатніми для встановлення його ( ОСОБА_1 ) вини. Вважає, що рапорт працівника поліції не може бути джерелом доказів, окрім того, наявний у матеріалах справи відеозапис не містить повної картини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: факту керування транспортним засобом саме ним ( ОСОБА_1 ), а вказане відео містить лише процесуальну послідовність дій поліцейських. Окрім того, свідки, які вказували на керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , на виклик суду не з`явилися, пояснень під присягою не надали, тому їх пояснення зафіксовані на боді-камеру                            не можуть бути належними доказами. Зважаючи на викладене, вважає, що встановленої вини ОСОБА_1 , які підтверджені належними та допустимими доказами, матеріали справи не містять.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.
В обґрунтування вини ОСОБА_1 місцевий суд послався: на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №185948 від 04.11.2019, рапорті капрала поліції Мазуренка І.М.; висновок лікаря нарколога; відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського АІ 00119.
Але апеляційний суд не може погодитися з висновком місцевого суду, який не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
За приписами п. 2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон  на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження  відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В обґрунтування підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, - суд першої інстанції послався на сукупність доказів, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, рапорт капрала поліції, висновок лікаря нарколога, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського.
Допитаний в судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи                       ОСОБА_1 - особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та свідок  ОСОБА_2 , підтвердили свої показання, які надавали в суді першої інстанції,  та зазначили, що автомобілем ВАЗ-21043 д.н.з. НОМЕР_1 керував ОСОБА_2 .  
Інспектор взводу ТОР БПП у м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП капрал поліції Мазуренко І.М. судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи підтвердив відомості, викладені в його рапорті від 04.11.2019 року, відповідно якого 04.11.2019 року під час несення служби їм надійшов виклик про порушення ПДР по                  вул. Декабристів, 9. Прибувши до вказаного місця та взявши письмові пояснення у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які стверджували, що водій ОСОБА_1 порушив ПДР. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на підставі чого його було направлено на огляд до медичного закладу, де було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Стверджувати, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21043 д.н.з. НОМЕР_1 він не може.
Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були належним чином повідомлені про дату, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що позбавило апеляційний суд можливості допитати даних свідка та оцінити їх показання у відповідності до ст. 252 КУпАП.
Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається, що  ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21043 д.н.з. НОМЕР_1 , а лише даний відеозапис свідчить про те, що ОСОБА_1 не заперечує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Висновок лікаря нарколога підтверджує лише проходження  ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння.
Протокол про адміністративне правопорушення, який був складений на підставі письмових пояснень  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не були допитані в судовому засіданні, а також їхні письмові пояснення не можуть слугувати беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Будь які відомості, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом ВАЗ-21043 д.н.з. НОМЕР_1 , матеріали справи не містять та спростовуються дослідженими під час розгляду апеляційної скарги доказами.
Зазначені обставини не були з`ясовані судом першої інстанції, а також суд необґрунтовано не надав належної оцінки поясненням в судовому засіданні ОСОБА_1 - особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та поясненням свідка ОСОБА_2 , надавши перевагу відеозапису з боді-камери, рапорту працівника поліції, а також протоколу про адміністративне правопорушення, який був складено на підставі письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які ні до місцевого суду, ні до апеляційного суду не з`явились, однак не зважаючи на вказані обставини місцевий суд прийшов до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Отже, матеріали справи не містять достатність та допустимість беззаперечних доказів, що  ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21043 д.н.з. НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп`яніння та в судовому засіданні не доведено його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2020 року щодо ОСОБА_1  підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                          П О С Т А Н О В И В:
Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від                 29.01.2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
     Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов