Справа № 450/4168/19                                Головуючий у 1 інстанції - Кіпчарський М.О. 
Провадження № 33/811/391/20                 Доповідач - Калиняк О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року         м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:
судді – Калиняк О.М.
з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 
захисника Снігура Я.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Снігура Я.Е. на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 лютого 2020 року 

                                                        ОСОБА_1 ,
                                                        ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
                                                       проживає за адресою: 

АДРЕСА_1 ,
                               
визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення – штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судового збору. 
ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 30 листопада 2019 року о 22 год. 35 хв. наавтодорозі Львів – Пустомити – Меденичі - Щирець керувала автомобілем «Чері QQ» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5Правил дорожнього руху. 
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Снігур Я.Е. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постановає незаконною та необгрунтованою, прийнята на підставі однобічного, неповного та необ`єктивного дослідження обставин справи.Суддя безпідставно критично оцінив пояснення ОСОБА_1 , яка повідомила, що під час спілкування з працівником поліції вимагала пояснити причину зупинки її транспортного засобу та пояснень, чому працівник поліції вирвав у неї з рук посвідчення водія. При цьому категорично заперечувала факт вживання алкогольних напоїв, не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, як і не відмовлялася від проходження такого огляду у медичному закладі. Також суд не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 , яка категорично настоює, що 30.11.2019 щодо неї поліцейським не був складений адміністративний протокол за ст.130 КУпАП, цей протокол їй не вручався і вона не відмовилася підписувати і отримувати такий протокол. Аналогічно щодо неї не складався акт про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів і такий акт їй не вручався для підпису.Доводи ОСОБА_1 є послідовними, не суперечливими і узгоджуються з іншими матеріалами адміністративної справи.Розглянувши справу, суд покликався на протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, зафіксованими на оптичному диску, пояснення працівника поліції ОСОБА_4 , даними в судовому засіданні, хоча приведені докази спростовуються дослідженими у судовому засіданні записами на оптичних дисках.Поліцейським при складенні протоколу не вказані ознаки алкогольного сп`яніння, як цього вимагає Інструкція про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Всупереч вимогам Наказу МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 N 400/666 та Наказу ГУОЗ ЛОДА № 943 від 28.12.2012 ОСОБА_1 не було видане направлення на такий огляд і вона не була доставлена для проведення медичного огляду у найближчий заклад охорони здоров`я - Пустомитівську ЦРЛ.Отже, інспектор ОСОБА_4 допустив порушення процедури, встановленої ст.266 КУпАП, постанови КМУ від 17 грудня 2008 рокуN 1103, Наказу МВС України та МОЗ України від 09.09.2009 N 400/666, розпорядження МВС України №500 від 01.07.2010 «Про єдиний порядок огляду водіїв для встановлення стану алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів».Суд не надав жодної правової оцінки тим обставинам, що представлений суду запис з нагрудної камери поліцейського розпочинається не з початку, а з другої хвилини зйомки. Відсутність цього запису у сукупності із скасованою постановою за ст.121 КУпАП (порушення правил користування ременем безпеки) очевидно вказує на безпідставність зупинення транспортного засобу.Висновки суду не відповідають матеріалам справи, оскільки з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу не відмовлялася від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки автомобіля та не відмовлялася від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а висловлювала обурення від безпричинної зупинки її транспортного засобу інспектором поліції, що встановлено долученим до матеріалів справи судовим рішенням. Натомість, записом нагрудної камери поліцейського підтверджується, що лише інспектор ОСОБА_5 повідомляв понятим про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджено у судовому засіданні показаннями понятого ОСОБА_3 . Суд не відреагував на те, що запис з нагрудної відеокамери завершується до моменту складення адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 . Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні   ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Снігур Я.Е. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника Снігура Я.Е. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2019 року серії ОБ №027027 (а.с.1);
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, проте ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду (а.с.4);
письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 30.11.2019, відповідно до яких 30 листопада 2019 року близько 22.45 год. їх зупинили працівники поліції та попросили бути в якості свідків під час проходження тесту на алкоголь ОСОБА_1 , яка від будь-яких експертиз відмовилася (а.с.5,6);
долученими до матеріалів справи відеозаписом подій від 30 листопада 2019 року, з якого вбачається, що поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, однак ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку (а.с.8);
поясненнями працівника поліції ОСОБА_6 в суді першої інстанції, який підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у присутності двох свідків (а.с.46);
поясненнями свідка ОСОБА_3 , даними під час розгляду справи судом першої інстанції, який підтвердив, що в його присутності та присутності другого свідка працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу та в медичному закладі, однак така відмовилась, пославшись на те, що у працівників поліції не було підстав для її зупинки. Підтвердив, що на місці працівники поліції склали щодо ОСОБА_1 протокол про відмову від проходження огляду, з яким він ознайомився, та в якому все було зазначено вірно, й ним та іншим свідком протокол був підписаний на місці (а.с.46).
Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість судового рішення, однобічність, неповноту та необ`єктивність дослідження всіх обставин справи апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права, допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Покликання апелянта як на підставу скасування судового рішення на те, що поліцейськими при складені протоколу не були вказані ознаки алкогольного сп`яніння, не було видано направлення на огляд і вона не була доставлена для проведення медичного огляду у найближчий заклад охорони здоров`я, апеляційний суд до уваги не бере.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовилася від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з долученого до матеріалів справи відеозапису події від 30 листопада 2019 року, після зупинки транспортного засобу поліцейським неодноразово було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, а також те, що від неї чути запах алкоголю. Поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема, за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі у зв`язку з наявністю підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Хоча ОСОБА_1 на словах і не відмовлялася від проходження огляду, однак жодних дій для проходження огляду не вчиняла, ставила умовою проходження огляду повернення їй посвідчення водія, неодноразові вимоги поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння не виконала. Відповідно такі дії ОСОБА_1 обґрунтовано розцінено поліцейським як відмова від проходження оглядуна стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Твердження апелянта про те, що поліцейським при складенні протоколу не вказані ознаки алкогольного сп`яніння, матеріалам справи не відповідає, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах спиртного з порожнини рота (а.с.1).
Покликання апелянта на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначений документ не складався в зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи апелянтащодо початку здійснення поліцейськими відеозапису, навністьсудового рішення про скасування постанови про накладення штрафу за ст. 121 КУпАП на ОСОБА_1 не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не впливає на правильність висновків судді, викладених у постанові.
Суд першої інстанції критично оцінив твердження ОСОБА_1 про те, що вона не відмовлялася від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, а лише висловила обурення щодо безпричинної зупинки інспектором поліції, й з врахуванням поведінки ОСОБА_1 та зібраних у справі доказів обгрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. З таким висновком суд апеляційної інстанціїпогоджується.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом. 
Поліцейським під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Пустомитівськогорайонного суду Львівської області від 28 лютого 2020 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Снігура Я.Е. - без задоволення.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

                         Суддя                                                           О.М. Калиняк