ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року

м. Харків

Справа № 639/4207/16-ц

Провадження № 22-ц/818/2233/20 

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого – Коваленко І.П.

суддів -  Овсяннікової А.І., Котелевець А.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк»
відповідач ОСОБА_1 
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду Харківської області від 15 серпня 2016 року в складі судді Іванової І.В.,-
ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.08.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Оскільки відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2016 року має заборгованість 30843,14 грн., яка складається з наступного: - 4343,93 грн. - заборгованість за кредитом;   - 21554,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;  - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).- 1444,91 грн. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також судові витрати у розмірі 1378 гривень.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 , не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутністю на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, справа розглянута у його відсутності. 

Заочним рішенням Жовтневого районного суду Харківської області від 15 серпня 2016 рокупозовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.08.2008 року у розмірі  30843 гривень 14 копійок. Вирішено питання судових витрат. 

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 04 лютого 2020 року заява представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 15 серпня 2016 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у позові. Зазначає, що при укладенні кредитного договору АТ КБ «Приватбанк» не дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

02.04.2020 року, 07.04.2020 року, 22.04.2020 року та 30.04.2020 року позивачем по справі було надано письмові пояснення, в яких банк зазначив, що доводи відповідача викладені в апеляційній скарзі матеріалами справи не підтверджені. Кредитні правовідносини між банком та відповідачем за кредитним договором є дійсними. Доказів належного виконання ОСОБА_1 зобов`язання матеріали справи не містять, тому згідно з розрахунком заборгованості наданим банком, остання підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухав суддю – доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив із того, що позивач має право на повернення фактично отриманих відповідачем кредитних коштів, оскільки упорушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав.

Проте, колегія суддів не може в повному обсязі погодитись з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.08.2008 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 30.04.2016 року має заборгованість 30843,14 грн., яка складається з наступного: - 4343,93 грн. - заборгованість за кредитом;   - 21554,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;  - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).- 1444,91 грн. - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що позивач має право на повернення отриманих відповідачем коштів за кредитним договором,  оскільки упорушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, оскільки він не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Із матеріалів справи вбачається, що в підписаній відповідачем анкеті-заяві від 06.08.2008 року з умовами якої він погодився, передбачена базова процентна ставка на місяць у розмірі 2,5 %.(а.с.8)

Тобто, сторони визначили у письмовому вигляді умови користування кредитними коштами.

Кредитний ліміт відповідачу було встановлено на картку: Картка Універсальна.

Строк дії перевипущеної та виданої відповідачу картки Універсальна 12/16 (роздруківка з програмного комплексу банку ).

Також в матеріалах справи міститься виписка з рахунку позичальника, що відображає деталі операцій, проведених з використанням кредитних коштів, сум відповідних операцій та залишок на картці після відповідних операцій, що не спростовані відповідачем.

Відповідно встановлених обставин умовами договору передбачено погашення процентів за користування кредитом періодичними щомісячними платежами.

Із письмових пояснень представника АТ КБ «ПриватБанк», наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що заборгованість за відсотками визначалась за відсотковою ставкою, зазначеною в довідці, а саме 30% на рік (2,5% на місяць) за період (з моменту виникнення просрочки (30.09.2013) по кінцеву дату строку дії картки 31.12.2016, але в даному випадку розрахунок виконано станом на 30.04.2016 року) складається за розрахунком:
Прострочені вимоги — 4343,93 грн.
% ставка згідно Заяви — 30,0 % на рік (2,5 % на місяць)
Кількість днів, за які необхідно стягнути заборгованість за відсотками, з урахуванням відсоткової ставки — 30,0 % на рік / 2,5 % на місяць / 0,083 % в день – (944 дні з розрахунку 360/365 банківських днів на рік).
4343,93 грн. х 0,083 % (відсотки за день) / 100 х 944 (дні ) = 3403,55грн.

Отже, сума за відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку становить 3403,55 грн.

При цьому колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження  № 14-10цс18), відповідно до якого право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.  

За таких обставин, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитом у розмірі - 4343,93 гривень та заборгованість за процентами за користування кредитом – у розмірі 3403,55 грн., що у сумі складає 7747, 48 грн. 

Що стосується позовних вимог банку в частині стягнення пені та штрафів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, з урахуванням складових його повної вартості, зокрема, заборгованість по тілу кредиту, пені, а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору. Заборгованість за нарахованими відсотками у відповідача відсутня. 

Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Тарифи, Умови і правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», з якими був ознайомлений позичальник.

Однак, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з доданими банком до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» ознайомився та погодився відповідач, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг та, що саме зазначені документи містили умови щодо неустойки (пені, штрафів), комісії, і саме у тих розмірах, які застосовані банком у наданому ним розрахунку заборгованості.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

За таких обставин та за відсутності наданих підтверджень про конкретно запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» та Тарифи банку, відсутність у заяві домовленості сторін про порядок сплати комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови та правила надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» (www.privatbank.ua), ним неодноразово змінювалися.

Оскільки Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» та довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду не містять підпису саме відповідача, їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 03 вересня 2011 року шляхом підписання заяви. Зважаючи на наведене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили можливість нарахування банком пені, комісії, а також відповідальність у вигляді штрафів за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості по  пені та штрафів.
У даному випадку цивільні відносини виникли між АТ КБ «ПриватБанк» та фізичною особою ОСОБА_1 , як споживачем банківських послуг, який є слабшою стороною та підлягає особливому правовому захисту у вказаних правовідносинах (Рішення Конституційного Суду України від 11 липня  2013 року у справі № № 1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»), з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про те, що   при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» не дотрималось вимог, передбачених частиною 2 статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов,  які вважав узгодженими банк, а тому висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу є не обґрунтованими, та відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються: за подачу позовної заяви - в розмірі 1 378 грн, за подачу апеляційної скарги - в розмірі 2067 грн (а. с. 2, 118).

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в загальному розмірі 346,23 грн із розрахунку: 30 843,14 грн (заявлені вимоги) : 7474,48 грн (задоволені позовні вимоги) =3,98; 1378 грн : 3,98 = 346,23 грн; Та з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в загальному розмірі 173,11 грн із розрахунку: 30 843,14 грн (заявлені вимоги) : 7474,48 грн (задоволені позовні вимоги) =3,98; 1378 грн : 3,98 = 346,23 грн;2067грн : 3,98 = 519,34 -346,23 = 173,11 грн.)

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду Харківської області від 15 серпня 2016 року –змінити.

Зменшити суму стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.12.2008 року з ОСОБА_1  (ІПН  НОМЕР_1 , адреса:  АДРЕСА_1 )  на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»(місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ: 14360570) з 30843,14 грн. до 7747,48 грн., з яких 4343,95 грн. – заборгованість за кредитом; 3403,55 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом.

Змінити розподіл судових витрат:

Стягнути з  ОСОБА_1 (ІПН  НОМЕР_1 , адреса:  АДРЕСА_1 )  на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»(місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ: 14360570) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 346,23 гривень (триста сосрок шість гривень двадцять три копійки).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»(місце знаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ: 14360570) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 173,11 гривень (сто сімдесят три гривні одинадцять копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 травня 2020 року.

Головуючий І.П. Коваленко 
Судді А.І. Овсяннікова 
       А.В. Котелевець