ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 689/2062/19
Провадження № 22-ц/4820/1111/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 червня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,
 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2020 року (суддя Соловйов А.В.) за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 23089,96 грн., з яких 22539,96 грн. – регламентна виплата МТСБУ, 550 грн. – оплата послуг аварійного комісара.
Позов мотивовано тим, що 15.06.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) з участю автомобіля марки “Mitsubishi Lancer”, реєстраційний номер НОМЕР_1 . під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «ЗІЛ 130», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08.07.2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Оскільки автомобіль відповідача не був застрахований за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ виплатило потерпілій особі, 28 жовтня 2016 року, страхове відшкодування у розмірі 24839 грн. Однак, в період з липня 2018 року по січень 2019 року відповідачем в добровільному порядку було сплачено на рахунок МТСБ 2300 грн. в рахунок відшкодування шкоди, у зв`язку з чим невідшкодована МТСБУ сума регламентної виплати складає (24839,00 – 2300,00) 22539,96 грн. Крім того, для оцінки шкоди та визначення розміру матеріального збитку завдано потерпілій особі в результаті ДТП, МТСУ було залучено аварійного комісарі, на оплату його послуг позивачем було понесено витрати в розмірі 550 грн. 
Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2020 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України страхового відшкодування 23089,96 грн. та 1921 грн. судового збору.
В частині вимог про покладення на відповідача витрат на правову допомогу - заяву залишено без розгляду.
Судове рішення мотивовано тим, що відповідач у встановленому законом порядку не застрахував свою відповідальність, МТСБУ не є страховиком, однак здійснило страхову виплату, у зв`язку з чим набуло права зворотної вимоги (регресу) до відповідача.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування скарги вказував, що судом не надано належної оцінки доводам відповідача щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля. Апелянт вважає, що включення експертом до калькуляції вартості точкового фарбування кришки багажника, вартості склопідйомника та облицювання заднього бамперу та, відповідно, вартості цих робіт є неправильним, так як відсутні докази, що саме ці ушкодження були спричинені внаслідок ДТП - 15 червня 2016 року. На думку апелянта, позивачем не надано жодного належного доказу, що вартість проведеного відновлювального ремонту автомобіля потерпілого є наслідком ДТП яка сталася 15.06.2016 року. Крім того, суд у своєму рішенні, при стягненні судового збору, не врахував, що відповідач є інвалідом 2 групи, а тому звільнений за законом від сплати судового збору. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник МТСБУ заперечує проти доводів апеляційної скарги. 
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 15.06.2016 року близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗІЛ 130», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїжджаючи з прилеглої території АЗС «Лан» на головну дорогу по вул. Мічуріна в смт Ярмолинці, ігноруючи вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», повернув ліворуч, допустивши зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який їхав зі станції Ярмолинці Хмельницької області. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08.07.2016 року у справі №689/1184/16-п, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу – автомобіля “Mitsubishi Lancer” реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована відповідно до страхового поліса № НОМЕР_3 з терміном дії з 05.05.2016 року по 04.05.2017 року.
Цивільно-правова відповідальність відповідача на дату дорожньо-транспортної пригоди від 15.06.2016 року застрахована не була. ОСОБА_1 , на звернення МТСБУ, надав копію полісу №АІ/9817344 з терміном дії лише з 11:00 год. 16.06.2016 року по 15.12.2016 року (а.с.20).
Висновком експертного автотоварознавчого дослідження 202/16 від 20.07.2016 року встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, внаслідок його пошкодження у ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду транспортного засобу від 29.06.2016 року, із включенням в розрахунку ПДВ, складає 31248,36 грн.
Скориставшись своїм правом ОСОБА_2  22 липня 2016 року звернувся до МТСБУ за відшкодуванням шкоди, заподіяної в результаті пошкодження його автомобіля. 
Відповідно до наказу № 8261 від 27.10.2016 року МТСБУ, приймаючи до уваги довідку від 21.10.2016 року про розмір відшкодування шкоди, підтвердженою шкодою по майну визначено розмір страхового відшкодування - 24839,96 грн., яка й була сплачена на рахунок власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 платіжним дорученням №8261рв від 28.10.2016 року. 22 липня 2016 року МТСБУ перерахувало 550 грн. понесених витрат на аварійного комісара.
В період з липня 2018 року по січень 2019 року відповідачем ОСОБА_1 на рахунок МТСБУ було добровільно сплачено грошові кошти в загальній сумі 2300 грн. в рахунок відшкодування шкоди, що визнано учасниками по справі. 
Відповідно до пунктів 41.1, 41.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. За рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. 
Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Частинами другою та третьою статті 22 вказаного Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньої-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим-юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.
Частиною першою статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Встановивши факт настання події, передбаченої підпунктом «а» частини 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок якої позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі у розмірі 24839,96 грн. шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого, а отже виконав покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 22 зазначеного Закону, з урахуванням вимог статті 1191 ЦК України, суд першої інстанції дійшов, обґрунтованого висновку про наявність у позивача, після проведеної виплати потерпілій особі, права зворотної вимоги до відповідача, у зв`язку з чим з останнього на користь МТСБУ підлягає стягненню в порядку регресу виплачена сума у розмірі 23089,96 грн. (із врахуванням добровільно сплачених відповідачем 2300 грн. та витрат понесених МТСБУ 550 грн. на послуги аварійного комісара).
Посилання в апеляційній скарзі на неналежність висновку спеціаліста, як доказу щодо вартості відновлювального ремонту, відсутність доказів які пошкодження автомобіля марки “Mitsubishi Lancer”, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 мали місце в ДТП 15.06.2016 року, мають причинний зв`язок саме із цією ДТП та діями ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки вказаний висновок був предметом дослідження і оцінки судом під час розгляду справи, який встановив, що цей висновок є належним доказом, вартість відновлювального ремонту автомобіля визначена з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, пошкодження які були спричинені автомобілю потерпілого за висновком дослідження співпадають із протоколом огляду транспортного засобу від 29.06.2016 року. Інших доказів на спростування зазначеного висновку матеріали справи не містять.
Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь МТСБУ судового збору в 1921 грн. 
Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті).
Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно пенсійного посвідчення №2035919494 виданого 24.02.2013 року, серія НОМЕР_4 є особою з інвалідністю ІІ групи довічно.
Проте суд першої інстанції на зазначене належної уваги не звернув та безпідставно стягнув з відповідача на користь МТСБУ судовий збір в розмірі 1921 грн., у зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про компенсацію МТСБУ судового збору в розмірі 1921 грн. за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. В решті рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд – 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 05 березня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 1921 грн. скасувати.
Компенсувати Моторному (транспортному) страховому бюро України судовий збір в розмірі 1921 грн., платіжне доручення № 9792547 від 05 вересня 2019 року, за подання позовної зави, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
В решті залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

       А.В. Купельський

       О.І. Ярмолюк