'

Ухвала 
 
23 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 759/4907/18
провадження № 61-11416св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач),                     Сімоненко В. М.,
 
учасники справи:
позивач - Центральний спортивний клуб Збройних Сил України,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
третя особа - Служба у справах дітей Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Центрального спортивного клубу Збройних Сил України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2018 року Центральний спортивний клуб Збройних Сил України звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,                  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виселення.
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року позов Центрального спортивного клубу Збройних Сил України задоволено частково.
 
Виселено ОСОБА_2 з двокімнатної квартири АДРЕСА_1 без надання їй іншого жилого приміщення.
 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року апеляційну скаргу Центрального спортивного клубу Збройних Сил України задоволено.
 
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
 
Позов Центрального спортивного клубу Збройних Сил України про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.
 
Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з двокімнатної квартири АДРЕСА_1 без надання їм іншого жилого приміщення.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.
 
Ухвалою Верховного суду від 24 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали даної справи з Святошинського районного суду міста Києва.
 
У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_3 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного суду від 29 липня 2019 року прийнято заяву                        ОСОБА_3 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається (немає).
 
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Центрального спортивного клубу Збройних Сил України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та  ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, призначити до судового розгляду.
 
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                   Є. В. Петров
         
                                                                                                                                        С. Ю. Мартєв

                                                                                                              В. М. Сімоненко