КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 ______________________________

Справа №361/6980/19
Апеляційне провадження
 № 22-ц/824/4678/2020                                                                        
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
7 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:             
                                    судді-доповідача                Рейнарт І.М. 
                                    суддів                                  Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.
 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2020 року (суддя Радзівіл А.Г.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчання,
 
встановила:
 
у жовтні 2019р. позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_3 у розмірі 2 500грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який у подальшому було розірвано, мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в Національному транспортному університеті на денному відділенні, доходу не має, перебуває на її утриманні, а тому потребує матеріальної допомоги від батька. 
Позивач посилалася на те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дочку на час її навчання, оскільки працює та має постійний дохід.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2020 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається в Національному транспортному університеті, у розмірі 2 500грн щомісячно, починаючи з 2 жовтня 2019р. по 30 червня 2023р., але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Додатковим рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768грн 40 коп.
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Тараненко Я.Ю. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти на дочку на час її навчання в Національному транспортному університеті у розмірі 1 250грн щомісячно, починаючи з 2 жовтня 2019р. по 30 червня 2023р., але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Представник відповідача посилається на неповне встановлення судом обставин, які 

мають значення для справи та неврахування того, що визначений судом розмір аліментів становить 50% заробітної плати відповідача, а з урахуванням сплати податків та аліментів його дохід буде меншим за прожитковий мінімум.
Також представник відповідача звертає увагу, що судом не досліджувалося питання щодо можливості надання позивачем матеріальної допомоги їх повнолітній доньці.
Крім того, представник відповідача посилається на необхідність сплати відповідачем комунальних послуг, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, вважаючи доводи апеляційної скарги безпідставними, оскільки відповідачу на праві власності належить будинок та автомобіль марки Chevrolet Aveo, і він має кошти на обслуговування будинку та купівлю бензину.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи апеляційним судом проведено без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюб сторін розірвано 14 травня 2008 року.
Згідно довідки Національного транспортного університету від 2 вересня 2019 року № 724 ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу факультету транспортних та інформаційних технологій за спеціальністю «документознавство»,навчається на денному відділенні, навчання закінчує 30 червня 2023 року, стипендії не отримує (с.с.12).
Згідно договорів № 1326-19 від 6 серпня 2019 року про надання освітніх послуг та найму житлового приміщення в гуртожитку Національного транспортного університету від 1 вересня 2019 року та дублікатів чеків вбачається, що плата за один рік навчання ОСОБА_3 становить 11 600грн, плата за один рік проживання в гуртожитку - 6 277грн (с.с.28, 29-30, 31-34). 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що повнолітня дочка сторін продовжує навчання у навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги, а відповідач за своїм матеріальним станом має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі, визначеному позивачем.
Проте, повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може з таких підстав.
Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
            У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ 

щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. 
З наданих суду першої інстанції документів вбачається, що донька сторін навчається на денній формі навчання за контрактом, стипендії не отримує, на платній основі проживає у гуртожитку.
Враховуючи викладені обставини, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що донька сторін потребує матеріальної допомоги та наявні правові підстави для стягнення з відповідача аліментів на період навчання дочки.
Разом з цим, визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції не врахував надані сторонами докази та ту обставину, що батьки повинні нести витрати на утримання дочки порівну.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У підтвердження потреби повнолітньої дочки у матеріальній допомозі, позивачем суду були надані тільки договори про надання освітніх послуг та найму житлового приміщення у гуртожитку, і платіжні документи про оплату навчання за один рік та проживання у гуртожитку за один рік.
Будь-яких інших доказів та розрахунків витрат на утримання дочки надано не було.
Відповідачем суду наданий розрахунок виплати доходу № 2/01/20 від 14 січня 2020 року, з якого вбачається, що відповідач працює в ТОВ «АГРОМАРКЕТ ТК» на посаді комірника, його місячна заробітна плата з травня 2019 року складає 5 000грн.
Суду не було надано доказів, що у відповідача наявні витрати, які значно перевищують його заробіток. 
Згідно ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Визначаючи розмір аліментів на повнолітню дочку у розмірі 50% від щомісячного доходу відповідача, суд першої інстанції не врахував матеріальне становище платника аліментів, розмір його доходів, обов`язок позивача також надавати матеріальну допомогу та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для стягнення аліментів у визначеному позивачем розмірі.
Враховуючи рівність обов`язків батьків утримувати повнолітню дочку, обставини, які відповідно до статей 182, 200 СК України підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів, надані позивачем докази у підтвердження витрат на утримання дочки, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір стягнених з відповідача аліментів до 1 250грн щомісячно.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції повно встановив обставини справи, однак його висновки не відповідають фактичним обставинам справи та наданим сторонами доказам, суд неправильно застосував норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК  України, колегія суддів
 
постановила:
 
апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тараненка Ярослава Юрійовича задовольнити частково.
            Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2020 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2 500грн до 1 250грн.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                  І.М. Рейнарт

Судді                                                                                     Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк