ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року	Львів	Справа № 500/2047/19 пров. № А/857/3390/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Старунського Д.М.,
суддів Качмара В.Я.,Курильця А.Р.,
за участю секретаря судового засідання Кітраль  Х.І.,
позивача                                                      ОСОБА_1 ,
представника позивача                             Равліва М.І.,
представника відповідача                         Саган Ю.В.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року у справі № 500/2047/19 (рішення ухвалено в м. Тернопіль, головуючий суддя Мірінович У.А., повний текст рішення складено та підписано 11.02.2020) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними і скасування картки відмови та рішення, 

                                                      в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 09.09.2019 звернулася в суд із адміністративним позовом до Тернопільської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403000/2019/00535 від 19.06.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2019/000964/2 від 19.06.2019.
В обґрунтування позову зазначає, що 12.06.2019 для здійснення митного оформлення легкового автомобіля: марки Citroen C4; модель Picasso; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 подав до відповідача митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA403010/2019/009326, в якій визначив митну вартість на ввезений транспортний засіб у розмірі 5620,05 швейцарських франків (CHF), за ціною договору. Однак, відповідач відмовив у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю, про що сформував картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів № UA403000/2019/00535 від 19.06.2019 та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2019/000964/2 від 19.06.2019, яким визначив митну вартість на ввезений транспортний засіб за резервним методом у розмірі 10109,70 швейцарських франків. Вважає, що оскаржені рішення та карта відмови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки він для підтвердження митної вартості автомобіля, разом із митною декларацією подав всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару саме за ціною договору, тобто за основним методом. При цьому, твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), є необґрунтованими та безпідставними, а документи, подані позивачем до митного органу відповідають вимогам чинного законодавства і підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.02.2020 допущено процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача - Тернопільської митниці ДФС на відповідача - Галицьку митницю Держмитслужби.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року позов задоволеноповністю.Визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Тернопільської митниці ДФС № UA403000/2019/00535 від 19.06.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів Тернопільської митниці ДФС № UA403000/2019/000964/2 від 19.06.2019.  Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в користь позивача судові витрати на суму сплаченого судового збору 1536,80 грн.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Галицька митниця Держмитслужби оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, обставинам прави надана невірна правова оцінка. Зокрема зазначає, що рішення про коригування митної вартості прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому правових підстав для його скасування у суду першої інстанції не було. Твердження суду не відповідають дійсним обставинам справи та матеріалам справи, що декларантом надано усі необхідні документи, що підтверджують митну вартість товару за ціною договору згідно із вимогами Митного кодексу України, оскільки декларантом для підтвердження митної вартості автомобіля, наданого до митного оформлення, не було надано належного платіжного документа, який можна ідентифікувати із здійсненою операцією купівлі-продажу. У рішенніпро коригування митної вартості товарів зазначено причини, через які заявлена декларантом митна вартість не могла бути визнаною, описано послідовність застосування методів визначення митної, а також причини застосування резервного методу відповідно до ст. 64 МК України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що не погоджується з висновками, які наведені в апеляційній скарзі та вважає її необґрунтованою. Стверджує, що ним було подано до митного оформлення документи, зокрема рахунок-фактуру (інвойс), банківське підтвердження про оплату, які за назвою і змістом відповідають вимогам пунктів 1.3 частини 2 статті 53 МК України. 
Позивач та його представник просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.
У судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що 12.06.2019 уповноважена особа позивача - агент з митного оформлення ОСОБА_2 (далі – декларант) подав до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA403010/2019/009326, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: легковий автомобіль Citroen C4 Picasso 1.6 HDI; бувший у використанні; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; модельний рік: 2015; календарний рік виготовлення: 2015; колісна формула: 4х2; тип двигуна: дизель; об`єм двигуна: 1560 куб.см. У графі 8 зазначено, що одержувач товару - ОСОБА_1 . У графі 9 зазначено відповідальну особу за фінансове врегулювання - ОСОБА_1 . У графі 42 (ціна товару) декларації визначено 5620,05 швейцарських франків. Митну вартість товару визначено за першим (1) методом, тобто ціною договору (контракту), на підтвердження чого заповнено графу 43 митної декларації.
Для підтвердження заявленої у декларації митної вартості автомобіля декларант надав: рахунок-фактуру (інвойс) № 157499 від 26.05.2019; декларацію про походження товару № 649.785.843 від 03.06.2015; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20903/2019/38860 від 09.06.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.06.2019; платіжний документ, що підтверджує вартість товару б/н 22.05.2019; документ, що підтверджує вартість страхування № 1149505 від 03.06.2019; договір про надання послуг митного брокера № 06/06/2 від 06.06.2019;  паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_3 від 21.11.2015; інші некласифіковані документи - інформація з аукціону 12.06.2019;сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA009.115504-19 від 10.06.2019;  паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України № FЕ476689 від 12.05.2016.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленої декларантом, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості № UA403000/2019/000964/2 від 19.06.2019. 
У графі 33  «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а саме: сума коштів відповідно до платіжного документа не відповідає вартості зазначеній в рахунку фактурі, що не дає змоги ідентифікувати такий документ з даною поставкою, в платіжному документі наявне посилання на інвойс, однак не зазначено дати даного документа, що не дає змоги ідентифікувати такий документ з рахунком фактурою, який було подано до митного оформлення, у витягу з інтернет аукціону зазначено вартість, яка також не відповідає сумі зазначеній в рахунку-фактурі. 
До митного оформлення подано транзитну декларацію, а не декларацію яка б підтверджувала експорт товару (експортна декларація країни відправлення) яка не підтверджує заявлену митну вартість товару, оскільки відсутнє посилання на вартість даного товару, подана без перекладу та не чіткому зображенні, що не дає змоги ідентифікувати даний документ, Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України для підтвердження митної вартості товару подається копія митної декларації країни відправлення, з номера транзитної декларації спостерігається посилання на символ "DЕ", що відповідає країні - Німеччина, однак країною відправлення згідно графи 15 поданої до оформлення митної декларації є Швейцарія, відповідно така транзитна декларація не може бути прийнята до уваги для підтвердження заявленої митної вартості товару. Вартість колісних транспортних засобів та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що інформація яка міститься на загальнодоступних Інтернет ресурсах зокрема mobile.dе вартість даного товару є значно вищою за заявлену декларантом. У митного органу наявна інформація щодо митного оформлення подібного товару проведеного в попередніх періодах з митною вартістю визнаною за резервним методом на рівні 9101 євро за митною декларацією від 04.06.2019 № UА110150/2019/225286. Відповідно митним органом розпочато процедуру консультації та направлено повідомлення про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. На вимогу митного органу декларантом не було подано документів, що підтверджують заявлену митну вартість відповідно до ч. 3 ст.53 Митного кодексу України копії митної декларації країни відправлення, висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень ч. 4 ст. 57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУкраїни. Митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 МКУкраїни. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу обрахованого згідно АСАУР 105-2, 106-2 «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта-EUR, вартість-9000», що на момент подання митної декларації становить 10109,70 швейцарських франків». Також зазначено, що декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня або до суду.  
На підставі чого відповідач сформував картку відмови № UA403000/2019/00535 у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, у якій запропоновано позивачу подати нову митну декларацію на підставі рішення про визначення митної вартості № UA403000/2019/000964/2 від 19.06.2019 для можливості прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, з урахуванням строків, визначених статтею 263 МКУкраїни.
Не погоджуючись із сформованою відповідачем карткою відмови та прийнятим рішенням про коригування митної вартості, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості, зокрема того, що позивач відповідно до статті 53 МК України подав відповідачу всі необхідні документи разом із митною декларацією для визначення митної вартості імпортованого автомобіля за основним методом визначення митної вартості товару - за ціною договору, а тому визнав оскаржені рішення та картку відмови відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню як такі, що прийняті не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Митним кодексом України. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Зі змісту ст. 19 Конституції України видно, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України (далі – МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно із частиною першою статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та главою 8.
За приписами частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно з частиною першою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.ч. 2-3 ст. 54 МК України).
Частиною четвертою статті 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.
Водночас частиною п`ятою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.
Колегія суддів зазначає, що декларант надав наявні у нього документи для підтвердження митної вартості транспортного засобу, зокрема:
-рахунок-фактуру (інвойс) № 157499 від 26.05.2019; 
-декларацію про походження товару № 649.785.843 від 03.06.2015; 
-акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20903/2019/38860 від 09.06.2019; 
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 03.06.2019;
платіжний документ, що підтверджує вартість товару б/н 22.05.2019;
-сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA009.115504-19 від 10.06.2019; 
-документ, що підтверджує вартість страхування № 1149505 від 03.06.2019; 
-договір про надання послуг митного брокера № 06/06/2 від 06.06.2019; 
- паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_3 від 21.11.2015;
- інформація з аукціону 12.06.2019; 
- паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України № FЕ476689 від 12.05.2016.
Згідно поданого рахунку-фактури (інвойсу) "Carauktion", покупцем автомобіля: Citroen C4 Picasso 1.6 HDI; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , загальну ціну товару зазначено 5620,05 швейцарських франків (CHF).
Платіжний документ, що підтверджує вартість товару б/н від 22.05.2019, містить вказівку на інвойс 157499, а також зазначення найменування замовника (покупця) автомобіля: марки Citroen C4; модель Picasso; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , який є одержувач товару згідно МД типу ІМ40ДЕ № UA403010/2019/009326 (графа 8), а також підтверджує оплату товару шляхом перерахування коштів на суму 5150,75 швейцарських франків (CHF), отримувачем зазначено «CarauktionAG».
Щодо тверджень відповідача про розбіжності сум між зазначеними рахунком-фактурою та платіжним документом, то як пояснив позивач, що не заперечується відповідачем та підтверджується належними доказами у справі, а саме станом на 11.06.2018 на рахунку "Carauktion" який зареєстрований за позивачем, знаходилися кошти в сумі 566,25 швейцарських франків, які останньому відшкодовано "Carauktion" як повернення ПДВ, у зв`язку з попередніми покупками, що підтверджується випискою з особистого кабінету "Carauktion" від 11.06.2018.
Надалі, 21.02.2019 з особистого рахунку позивача "Carauktion" було стягнуто оплату за послуги покупки легкового автомобіля SUBARU XV у розмірі 96,95 швейцарських франків.
Отже, на рахунку в особистому кабінеті позивача "Carauktion" залишилося 469,30 швейцарських франків, тому оплата за автомобіль марки Citroen C4; модель Picasso, шляхом перерахування коштів була здійснення за відрахуванням коштів, які були на рахунку та зараховані в оплату товару, а тому переховано окремим платежем лише 5150,75 швейцарських франків (5150,75 швейцарських франків + 469,30 швейцарських франків = 5 620,05 швейцарських франків), що в сумі і становить вартість товару сплачену позивачем згідно рахунку-фактури  5620,05 швейцарських франків .
Тобто, наведені рахунок-фактура та платіжні документи є пов`язаними між собою та підтверджують проведення однієї і тієї ж операції з придбання зазначеного в інвойсі автомобіля.
Таким чином, на переконання колегії суддів, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України.
Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 МК України. Зокрема, встановлено, що митну вартість автомобіля визначено за ціною договору, яка визначена у рахунку-фактурі №157499 від 26.05.2019 та складала 5620 CHF. 
Тому у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною рахунка-фактури.
Рішенням про коригування митної вартості товарів від 09.01.2020 №UA403000/20109/000964/2 митну вартість автомобіля визначено за резервним методом у розмірі 10109,70 CHF, з підстав того, що в поданих до митного оформлення документах наявні розбіжності.
У графі 31 вказаного рішення зазначено "Код МВВ митного органу 6", у графі 33 обставинами прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначено, що Митна вартість товару визначена за резервним методомвизначення митної вартості згідно статті 64 МК України. У митного органу наявна інформація щодо митного оформлення подібного товару проведеного в попередніх періодах з митною вартістю визнаною за резервним методом на рівні 9101 євро за митною декларацією від 04.06.2019 № UА110150/2019/225286.За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу обрахованого згідно АСАУР 105-2, 106-2 "Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення МВ за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта-EUR, вартість-9000", що на момент подання митної декларації становить 10109,70 швейцарських франків.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору.
На переконання колегії суддів позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частини 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною рахунку-фактури №157499 від 26.05.2019, який містить необхідні відомості про продавця, його адресу, номер підприємства, реєстраційний номер платника єдиного податку, тощо.
Відтак, у органу доходів і зборів була реальна можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого транспортного засобу.
Окрім цього, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Колегія суддів звертає увагу на те, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.
На підставі вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товарів за № UA403000/2019/000964/2 від 19.06.2019 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № № UA403000/2019/00535 від 19.06.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.
Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими твердження апелянта про законність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                    п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуГалицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду  від 06 лютого 2020 року  у справі № 500/2047/19 -  без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України

Головуючий суддя	 	Д. М. Старунський 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	А. Р. Курилець  	
                                                                                Повне судове рішення складено 13.05.2020